Na počátku je něco velkolepého.
Květina. Pouhá květina.
A pak včela.
Velmi křehká. Velmi složitá.
Včela sbírá pyl
a přenáší ho na bliznu jiného květu.
Je to jako sex, jen čistší.
Nedochází ke zranění.
Třetina naší stravy je takto opylována.
Chápeš ten rozsah?
Proto jsou včely životně důležité, Done.
A vymírají.
Proč?
O tom už jsme mluvili. Vzpomínáš si?
CCD, syndrom zhroucení včelstev. Taková pandemie.
Dělnice opustí královnu a ta zůstane s mladými včelami sama.
A kolonie postupně chřadne.
Ale proč ji opouštějí?
Lidé tvrdí, že na vině jsou pesticidy a ztráta přirozeného prostředí.
Jiní si myslí, že vlády světa se svými agrokorporátními bioinženýry
vytvořili CCD, aby zmanipulovali dodávky potravin.
Ale já věděl, že za tím stojí nějaké větší spiknutí.
Tak jsem to zkoumal.
Pozoroval.
Dolů.
Hledal jsem v zemi i ve hvězdách.
Dokud jsem na to nepřišel.
Bylo to celou dobu před námi.
Drží nás v šachu, chtějí nás otrávit,
udusit.
Raz, dva...
Nejsme u kormidla, Done.
Dobře.
Oni ano.
Teď je na nás dvou, abychom je zastavili.
Tenhle trénink má svůj důvod, Done.
Bude nás to chtít ovládnout.
Ale to my nedopustíme, že ne?
Myslíš, že by nám chtěla ublížit?
Ano, Done. Je to mimořádně nebezpečný tvor.
- Naše tělo i mysl musí být... - Dolů. Vztyk.
připraveny.
Vydrž. Vydrž!
Čemu se směješ?
Promiň, ale vypadáš u toho legračně.
- Nezlob se. - Teď ty.
Dobře.
Asi jsem u toho taky legrační.
Tak jo.
Vidíš? Jde ti to.
A nezapomeň, že to z dálky sledují.
A nás budou chtít taky sledovat.
Při jakékoli příležitosti se nám zaryjí do mozku.
Musíme se proti tomu obrnit.
Dobře.
Zkusím to.
Slyšíš to?
Donny?
V hlase? Jak ti zkurvili sebevědomí?
- Promiň, Teddy. - Ne.
Donny, podívej se na mě.
Neomlouvej se. Nikdy.
Ty za nic nemůžeš. Ano?
Dík.
Nebude hrát fér.
Musíme být lepší.
Jak je dokážeš rozlišit?
Musíš vědět, kde hledat.
Podle určitých znaků.
Co tihle?
Ne, ti jsou v pohodě.
Totiž ne zrovna v pohodě, ale jsou bezvýznamní.
Jsou jako my. Neškodní.
Zoufalí.
A přesně to byl jejich plán.
Aby z nás bylo totéž co ze včel.
Mrtvá kolonie rozprášená do miliard různých směrů,
která už netrefí domů.
Zdravím, paní Fullerová.
Dobré ráno. Hezký den.
LÉKÁRNA WASHINGTON ROAD
Na co je ten krém?
Na to samé. Zmírňuje bolest.
Vezmi je všechny.
OCELOVÉ LANO
Darované oblečení
Co když někdo zjistí, co děláme?
Nezjistí. Tady na Zemi jsme všem u prdele.
Než přijde den D,
vyčistíme si psychickou paměť.
Žádné rozptýlení.
Žádné hry, vapování, honění si ho.
Žádný internet s výjimkou vyhledávání.
Platí, Done?
Vím, že to je nápor,
ale chci, abys mě podpořil.
Potřebuju tě, Done.
Vím, že jsi moc chytrej a statečnej kluk
a že to vidím jenom já.
Ne. Z nás dvou jsi ty ten chytřejší.
Mozek téhle operace.
Ale...
Děje se něco?
Já si... prostě myslím, že to nezvládnu.
Počkej. Pojď sem.
Obejmi mě.
Mám tě rád, bratránku.
Já tebe taky, člověče.
Jsi ten nejlepší kamarád na světě.
Můj jedinej kamarád.
A tohle dělám, abych zachránil hlavně tebe.
Nedovolím, aby ti někdo ublížil.
- Jasný? - Jasný.
Nikdy.
Jo.
Medroxyprogesteron acetát.
To je hormonální lék na bázi progesteronu.
Chemická kastrace.
Jasný?
Jasný.
Abychom dosáhli maximálního soustředění,
musíme si vyčistit hlavu od veškerého psychického nutkání. Chápeš?
Co to znamená?
Podívej, kámo.
Nastudoval jsem si tunu informací.
Čím víc myšlenek na mrdání se nám nakýbluje do neuronů,
tím větší nad námi budou mít moc.
Víš to jistě?
Ano, Donny, vím.
Je to fakt důležitý, Done.
Ale já jsem chtěl jednou s někým žít.
Kámo... musíš mi věřit.
Už jsem to promyslel.
Část mozku, která tě rozptyluje a která způsobuje, že máš splín,
je propojená s tvými biologickými pudy.
Tyhle nervové spoje útočí na rozmnožovací pud,
na rozsévání semene a monogamii
jako zkurvená bolavá záda a krk.
Jsou to... všechno neurony, kámo.
A ty je musíš zkrotit.
Jakmile potlačíš ty pudy, jako jsem to udělal já, budeš svým vlastním pánem.
Už tě nikdo neojebe.
Budeš naprosto svobodnej.
Nechceš bejt svobodnej?
Chci.
Jsi připravenej?
Pojďme na to.
- Jo. - Jo.
Takže...
Opři se o židli a mluv na mě. Odvede to tvoji pozornost.
Jak se máš, Teddy?
Mám se skvěle, kamaráde. A ty?
Mám se dobře.
Tak co, těšíš se na svobodu?
Jo.
Co v tobě svoboda vyvolává za pocit?
Asi...
pocit, když jsme byli malí,
než se všechno zkazilo.
Dokud byli všichni naživu.
Hej...
Vím, že to je těžký.
Ale my si to vynahradíme. Věř mi.
Všechno, o co jsme za ta léta přišli,
všechno to svinstvo, co nám provedli...
Nastavíme si vlastní podělaný pravidla
a už nás nikdo neojebe.
Ani my sami ne.
- Dobré ráno, Corey. - Dobré ráno, Michelle.
Podle mě by každá firma měla usilovat o diverzitu.
Pokud jsou lidé v týmu z rozmanitých prostředí,
přinášejí tvůrčí řešení problémů,
nejen iteraci.
Musíme hledat novou generaci rozmanitých inženýrů,
rozmanitých biologů, lékařů.
Nejde jen o diverzitu zaměstnanců, ale o diverzifikované myšlení.
Jde o to, jak využít firemní zdroje
k motivaci lidí s rozmanitými dovednostmi a identitami...
Kurva do prdele. Kristepane!
Zase. Jak to je?
identitami a k výchově...
nové generace talentů v Auxolithu.
Dobře. Tak znovu.
Je to samá „diverzita“, Chrisi.
Pořád „diver, diver, diver... “
Jako...
Jako podělanej metronom.
Je to školení o diverzitě.
Ale je toho moc, Chrisi.
Co trochu diverzifikovat jazyk?
Jistě.
Tak znovu.
MICHELLE FULLEROVÁ BOŘÍ BARIÉRY
KATALYZÁTOR ZMĚNY
To je všechno.
„Nemožné“ se může jít zahrabat
Zbývá hovor s investorem a s Wieden+Kennedy v 9:00,
což se dá vyřídit mimo firmu.
Děkuju, Corey.
- A těch 17:30... - Ano?
Už jsi to sice rozeslala,
ale všechny informuj, že můžou odcházet v 17:30.
Počínaje dneškem. Ano?
Ale sděl to tak, aby...
- To už jsme řešily. - Jistě.
Aby věděli, že zavádíme novou firemní kulturu.
Budou moct odcházet v 17:30
a být s rodinami.
Nikdo nebude přepracovaný jako dřív.
Už žádné nepříjemné incidenty.
Ale není to samozřejmě povinnost.
Pokud někdo nestíhá,
měl by zůstat a pracovat dál.
- Jo. - Ale nebudeme to vymáhat.
Ovšem chceme plnit kvóty.
Snad se to obejde bez nátlaku,
jen s poznámkou, že děláme byznys.
Ať si každý sáhne do svědomí a tak dál. Jo? Jasné?
Určitě jim to řeknu.
Fajn.
Nová doba!
Děkuju, Corey.
Díky, Tony.
Klidně běžte domů dřív.
Tedy pokud máte hotovo.
Ale jinak se neostýchejte a běžte dřív.
- Je to na vás. - Ano, paní.
Rozhodněte se.
Pojď.
Do hajzlu! Kurva!
Ne! Jeď s ní vzadu!
Sprej!
Nezdržuj to, kámo.
Já vím. Promiň.
Musíš spěchat. Je to jako GPS, viď?
Dokud má vlasy, můžou nás lokalizovat.
Musíme jednat rychle!
Dobře.
Funguje to?
Moc jich to nebere.
Pořádně zajeď do hlavy. Přitlač.
Co když ji střihnu?
Done!
- Přitlač! Nestřihneš! - Dobře.
Já se cítím skvěle. Ty ne?
Asi jo.
Byl jsi úžasnej, bratránku.
Fakt?
Jo.
Jako podělanej alfa samec.
Tak dík.
Já věděl, že to zvládneš.
To mi věř. Jsi totální borec.
Neuvěřitelný.
Co?
Jen takový detail.
Lepší exemplář jsem neviděl.
Jak poznáš, že je mimozemšťanka?
Znaky jsou evidentní.
Odvedli skvělou práci, ale vidět to je.
Úzká chodidla.
Tenká kůžička.
Mírný předkus.
Lehce vyčnívající ušní lalůčky.
Vidíš?
Hustá kštice.
Dokud nevíš, co hledat, nevšimneš si toho.
Už to asi vidím.
Jako steaky. Dokud jich neupečeš dost,
nepoznáš, kdy jsou medium rare.
Ale když si děláš steaky často, poznáš to.
Nemusíš do nich ani píchat a poznáš to.
Hele. Brácho...
Proč to děláme?
Svědí ji to?
Ne, Done. Nesvědí.
Jejich genetická struktura je stejná jako naše,
ale nervový systém je jiný.
Antihistaminikum reaguje na neurotransmitery v nervovém systému
a oslabuje ho.
Pokoušíme se získat výhodu.
Nejde o mučení. Mučí oni nás.
Sedativum brzy vyprchá.
- Půjdeme se oblíknout? - Dobře.
Tak pojď.
Není mi malej?
Není.
To jsou hadry po tátovi.
To, že je tu nechal, má svůj důvod.
Aby mohly posloužit.
Všechno má svůj důvod, Done.
Je mi malej.
Vypadám blbě.
Ne, vypadáš fakt dobře. Je to dobrý.
A vůbec. Co s tím ta svině udělá?
Zavolá módní policii a nechá tě zatknout?
O ni nejde.
Hele.
Už to nad námi nemá kontrolu.
Máme ji my.
Stejně budu mluvit hlavně já.
Víš co, ty moc nemluv.
Nemusíš toho říkat moc.
Dobře.
Nebo nemluv vůbec.
Vítejte.
Jste při vědomí?
- Co? - Je při vědomí?
Můžu pokračovat, jen pokud jste plně při vědomí.
Cože?
Ano. Vítejte.
U mě doma.
Kde...
To je... nemocnice?
- Ne, tohle není nemocnice. - Je to...
Seru na to. Prostě začnu.
„Vítejte na základně odporu lidstva.
Navzdory naší nedůvěře a našemu odporu ke všem existujícím vládním orgánům
a navzdory tomu, že jako Andromeďanka
nepodléháte lidskoprávním směrnicím
uvedeným v Ženevských úmluvách,
snažíme se tyto směrnice dodržovat
na základě zásad humanismu, o něž usilují.“
Co se děje?
Vysvětluju vám, že chci tohle všechno řešit
velmi transparentně a civilizovaně.
Kde mám vlasy?
Vaše vlasy byly zničeny.
- Oholili jste mi hlavu? - Ano, oholili.
Proč jste mi oholili hlavu?
Abyste nemohla kontaktovat svou loď.
Loď?
Ano, loď.
Jakou loď?
Mateřskou loď.
Dobře.
Prozradím vám i zbytek.
Natřel jsem vás tenkou vrstvou krému
- proti alergii... - Prosím?
kterou je třeba
- denně obnovovat... - Poslouchejte.
- ... aby byla účinná. - Poslouchejte mě.
Poslouchám.
Fajn.
Řeknu vám, co se stane.
A nechci vám tím nijak vyhrožovat.
Nebo vám.
Dle mého odhadu se příštích 48 hodin pravděpodobně odehraje toto.
Policie a hned poté FBI zahájí celostátní pátrání
a použijí veškeré dostupné metody
a společné zdroje okolních jurisdikcí.
Moje firma je klíčový zaměstnavatel a ekonomický motor regionu.
Jsem nezastupitelná.
Je to, jako byste unesli guvernéra, jen horší.
Takový je rozsah byrokratické naléhavosti.
To říkám ve vší skromnosti.
Jsem rovněž vysoce postavená žena v korporátu.
Přidává to tomu politický nádech?
Podle mě rozhodně.
Podle mě je to ohromný faktor ke zvážení.
Nevytvářím pravidla, nic nevymáhám
a situaci v téhle místnosti nemám pod kontrolou. Tu máte vy.
Ale to, co se děje venku, pod kontrolou nemáte.
A to, co se děje venku,
je rychlá spolupráce policejních složek a digitálních médií,
která nevyhnutelně povede k vašemu uvěznění.
Spíš k něčemu horšímu,
mám-li být upřímná.
Nevím, k jakým metodám se pod extrémním tlakem uchýlí
a k jakým se uchýlíte vy.
Ale ujišťuju vás,
že scénář, v němž byste z incidentu měli prospěch, neexistuje.
Ledaže byste se mnou začali spolupracovat
a vyjednali si oboustranně výhodnou dohodu.
No dobře.
Ty jo.
To bylo fakt dobrý.
Zrychlil se mi tep.
Kurva.
Přiměla jste mě k ryze humánní reakci,
což je vzhledem k vašemu buněčnému složení působivé.
Je to pravda.
Není. Nic z toho, co říkáte, není pravda.
V poznání Andromeďanů nemá objektivní lidská pravda žádnou hodnotu.
Pojďme si zanalyzovat problém.
Zanalyzovat? Páni, jako hlavouni!
Jasně, analyzujme si fakta, ano?
Jste vysoce postavená zástupkyně královského dvora na Andromedě.
Pomáháte svému druhu v techno zotročení
a v agrokorporátním rozkladu planety Země, jasný?
Chceme, abyste nás během zatmění Měsíce převezla na svou mateřskou loď
a zprostředkovala nám schůzku s nadřízenými.
Tak co? Je to dostatečná analýza?
Vnímám, co mi říkáte. Opravdu.
A zdvořile nesouhlasím.
S kterou částí?
Především nejsem mimozemšťanka.
Jste. Sledoval jsem termovizí vaši tvář.
Váš Instagram je plný šifer z Andromedy.
Ani se to nepokoušíte skrýt.
Podívejte se na sebe.
Mám uvěřit, že jste 45letá žena?
Žena-člověk?
Dodržuju přísnou stravu a terapii proti stárnutí.
Strašlivě drahou. Ale mimozemšťanka nejsem.
Na tohle fakt nemáme čas. Jste.
Nejsem.
No dobře.
Dáme vám noc na to,
abyste učinila prohlášení.
Jaké prohlášení?
To, které předáte svému císaři,
aby nám umožnil vstup na vaši loď,
kde dojednáme stažení vašeho druhu z planety Země.
Jasně. Můžeme o tom vést dialog?
Já totiž moc nechápu, co po mně chcete.
Ale chápete.
Chci, abyste věděla,
že pro mě je to taky těžké.
Zabila jste mou rodinu.
Zabila jste mou komunitu, mé kolegy.
Zabila jste včely.
Vezmeme-li to v úvahu,
měla byste mi být vděčná,
jaký jsem super profesionál, že vás rovnou nevykuchám.
Takže...
strava a likvidace odpadu budou zajištěny ráno.
Nemám informace o tom, jaký typ spánku vyžadujete. Pokud vůbec nějaký.
Ale zkuste se trochu vyspat, ano?
Moc se omlouvám.
Zřejmě jsme nezvolili ten nejlepší začátek.
Moc ráda bych si s vámi dál povídala. Prosím vás.
Promiňte, prosím!
Done. Done.
- Pojď. - Pojďme pokračovat v rozhovoru.
Prosím!
Jo!
Jo.
Done.
Done, Done!
Done.
Podívej.
Nesmíme ji brát jako člověka-ženu. Rozumíš?
Není to osoba jménem Michelle Fullerová.
Je to Fullerův humanoid.
I kdyby to byl člověk, což není, pořád je to zlo.
Čiré korporátní zlo.
Zabíjí naši planetu, bratránku.
Stojí v čele firmy na neonikotinoid, který hubí včely.
Zná jenom krutost.
Je to mimozemšťanka?
Ano.
Dokonce ví, že se teď díváš.
Chce si tě naklonit.
To, že se teď cítíš pod psa, to přesně chce.
Ovládá umění citové manipulace.
Promiň.
Slibuju ti, že to nezvorám, Teddy.
Neomlouvej se. To si pamatuj.
Budeme se držet plánu.
Zbývají nám čtyři dny do zatmění Měsíce,
kdy se může loď Andromeďanů nepozorovaně vrátit. Je to tak?
Jo.
Chceme, aby nám Fullerův humanoid pomohl se s nimi spojit,
abychom mohli bojovat za naši sebeúctu.
Za naši materiální existenci, Done.
Moc bych si přál napravit všechno, co ti doteď provedli.
Tady nejde o mě, Done.
Tady jde o všechny.
Jednou, a bude to brzy, to pochopíš.
A svět tě uvidí takového, jaký opravdu jsi.
Jako hrdinu.
A proto se budeme držet...
Budeme se držet...
- ... plánu. - Plánu.
Vidíš? Dobře mě posloucháš.
Jo.
Galaxie Andromeda
Sakra, ani nevím, co v tom je.
Prostě beru jed, kterej do mě cpou.
Jenže vím,
že do něj schovali svinstvo,
který naprogramuje moje buňky,
moji krev.
Prokoukla jsem jejich plán, víš?
Prodají mi nemoc, pak mi prodají léčbu,
a na obou stranách jsou z toho prachy
z průmyslu na ovládání...
mysli. Víš?
Chápeš?
Ale pro tebe to udělám.
Třeba mi to pomůže.
I když to pak nebudu já.
A budu... víš? Budu slabá.
Tvoje máma, ta špinavá píča, to pro tebe udělá, brouku.
Ale nenech je, aby tě taky dostali.
3 dny do...
zatmění MĚSÍCE
Můžete přidat. Nejsme v lázních.
Dobře.
Vědecké důkazy, které poukazují na možnou existenci jiného života,
dokonce i na naší planetě, což zatím nechápeme,
a nevysvětlitelné jevy, které lidé dnes a denně vidí na obloze
i v oceánech, a možná i na svých zahrádkách...
Jde přinejmenším o neinformovanost,
pokud někdo alespoň nepřipustí,
že lidstvo nemusí být jediný inteligentní druh,
který kdy v galaxii existoval.
Věřím, že někde určitě existují vyspělejší inteligentní bytosti.
Nevím, jestli k nám přicházejí prostřednictvím vibrací,
prostřednictvím frekvencí
nebo skrz miliardy a biliony vesmírných mil,
což se zdá poněkud směšné, když se nad tím zamyslíte.
- Jde o... - Ale co když...
Co když je to oboje najednou, a ne jedno nebo druhé?
- Může to být kombinace všeho. - Ano.
ŠERIF
Ahoj.
Tak co, jak se vede?
Jo, v pohodě.
Jak se máš?
Já dobře.
Jedeš do práce, nebo...
Promiň. Říkáš si: „Ten chlap zase otravuje.“
Ne.
To je v pořádku. Jenom...
Dlouho jsme se neviděli, poněvadž... Znáš to...
Všechno se sere... Jo.
Jen jsem tě chtěl vidět.
V pohodě, Casey. O co jde?
O nic, kamaráde. Jenom...
Vím, že jsem se tehdy neukázal jako nejlepší hlídač dětí,
ale jde mi o to, abys byl v pohodě.
Pořád bydlíš s Donem?
Jo.
Super.
Občas na tebe myslím.
Ne jako úchyl, to ne... Jo.
Jsem jinej chlap. Dospěl jsem.
Takže kdybys něco potřeboval...
Jsem v pohodě.
Ale musím do práce. Takže...
Možná se někdy stavím.
Jo, ale... mám toho teď strašně moc.
- Šíleně moc. - Jasně.
Ale... třeba někdy pozdějc.
Pozdějc, jo. Dobře.
Prima. Tak zatím.
Drž se!
Měj se, Teddy.
Někteří tvrdí, že jsou to démoni.
Mnozí si myslí, že jde o bytosti s vyšší inteligencí
o různých vlnových délkách.
To je taky možnost. Nic o tom nevím.
Proto netvrdím ani jedno, ani druhé.
Ale můj osobní názor je, že všechno se vším souvisí.
Každá ta věc je malá součást jedné gigantické reality...
- Ewane! Nazdar. - Dobré ráno.
Začínám věřit, že žijeme v jakési simulaci.
Neříkám, že to je Matrix, ale...
Co je, Tino?
Bolí mě ta pitomá ruka.
Ježíši. Už sis stěžovala na bezpečnost práce?
Zkoumala jsem to,
ale podle mě to přestupek není.
Tino, zranil tě jejich stroj. Necháš se trestat za nesplnění kvót?
Je to přestupek.
Zkurvení démoni.
Nechci mít problémy.
Neboj se. Co nevidět dojde k velký změně.
A pak jim tyhle sviňárny neprojdou, víš?
To ti slibuju.
POHŘEŠOVANOU ŘEDITELKU SPOLEČNOSTI AUXOLITH NEJSPÍŠ UNESLI
V pondělí odpoledne na konci běžného pracovního dne
nastoupila generální ředitelka firmy Auxolith Michelle Fullerová do auta,
projela bezpečnostní bránou ústředí firmy v georgijském okrsku Fayette
a vyrazila směrem domů.
Od té doby uběhlo téměř 48 hodin,
kdy o ní nikdo neslyšel.
Podle úřadů je velmi pravděpodobné...
Ahoj.
Čau, Carlosi. Přinesl jsem čerstvý med. Ochutnej.
- Jasně. Díky, Teddy. - Jo.
V celém státě probíhá zuřivé pátrání.
Policie žádá občany okrsku Fayette
o jakékoli relevantní informace.
Vzhledem k bohatství a postavení Fullerové
státní policie nevylučuje,
že je Fullerová držena za účelem výkupného,
ačkoli tomu zatím nic nenasvědčuje.
Jediná stopa, kterou policie má...
Najedla se?
Ne.
Byla na míse?
Ne.
Třeba má strach si ulevit.
Ne, nemá strach si ulevit.
Chce nás vydírat, abysme ji litovali. Je to fígl.
Ale my se nenecháme vydírat, že ne?
Ne.
Zůstaň tady.
Dobře, Teddy.
Jsem vetřelec z vesmíru.
Žiju tady na planetě Zemi, ale nejsem člověk.
K Zemi se blíží moje mateřská loď
a já bych s sebou ráda vzala svého nového kamaráda. Díky.
Aha. Takže...
To má bejt vtip?
Nějaká simulace lidského humoru, nebo...
Líp jsem to nesvedla.
Vážně ne?
Ani to není vaším jazykem.
Pardon. Líp to nesvedu.
Ne. Svedete.
Co chcete, abych řekla?
To už jsem říkal.
Máte nám domluvit audienci u vašeho císaře,
abychom s ním probrali stažení vašeho druhu ze Země.
- To jsem udělala. - Přesvědčivě.
- To bude těžké. - Proč?
Nerada se opakuju,
ale nejsem mimozemšťanka.
Teddy?
Co je?
Celou noc jsem přemýšlela o téhle naší situaci
a zřejmě už vím, o co jde.
Ano? Tak mě poučte.
Myslím, že to můžu posoudit, protože jsem aprobovaný chemik
a zároveň mám titul z psychologie.
Aha. Páni. Super.
Univerzitní titul?
Z podvodného systému zvýhodňujícího elity? Pecka.
Ano, zkrátka mám titul.
A zároveň jsem o tomhle dost četla.
Nemůžete se z toho zase vykecat.
Už nejsem dítě.
Myslím, že jste v jakési komnatě ozvěn.
V komnatě ozvěn? Teď?
Ozvěna?
Jo, o tom jsem taky četl asi 5000 článků.
Konzumujete internetový obsah,
který vás utvrzuje v pokřiveném, subjektivním vnímání skutečnosti.
Nic lepšího na mě nemáte?
Jenom „králičí nory“, o kterých píšou v Times?
Ale no tak.
Můžeme vést dialog?
Neříkejte tomu dialog.
Nejsme na divadle.
Dobře. Můžeme si promluvit?
Nebo budete trvat na svém?
- To není potřeba. - Jo.
Protože vím přesně, co řeknete.
Řeknete, že jsem se dostal
do internetem vyvolané autohypnotické smyčky
plné gatekeepingu a norem a slaboduchých keců o hegemonii.
Ale to je přesně vypíčená rétorika,
kterou máte čelit případné vzpouře lidstva.
Jde o zkurvenou normalizační logiku,
kterou jste přesvědčili sedm a půl miliardy lidí,
že nejsou vaši rukojmí.
Abysme dál věřili těmhle zasraným falešným institucionálním
zasraným pomněnkám.
Myslíte domněnkám.
Vždyť to říkám.
Řekl jste...
To je fuk.
Pardon. Gramatika je další falešný konstrukt Andromeďanů.
Kurva!
Omlouvám se.
Jste naštvaný.
To vidím.
A myslím, že máte právo být naštvaný.
Vážně?
Ano! Ale musíme si otevřeně a v dobré víře popovídat o tom,
co se tady děje.
Máte pravdu. Vyříkáme si to.
Vytvoříme si bezpečné prostředí, bezpečná slova, dobrou víru, dialog.
Budeme mluvit o tom a o tom
a o tom, o čem mluvíme,
když kurva jenom mluvíme a mluvíme,
dokud kurva všichni nechcípneme!
Souhlasím.
Takže co přesně chcete?
Co opravdu chcete? Peníze?
Váš kapitál pro nás nemá hodnotu.
Tak o co jde? O moc? O sex?
Sexuálně nás vůbec nezajímáte.
Přestože vaše a naše reprodukční orgány nemusejí být
kompatibilní,
jsme já i můj bratranec chemicky kastrovaní.
Kristepane. Aha.
Napadlo mě, že byste nás mohla vábit.
Proto to opatření. Vidíš, Done?
Done. Teddy.
No tak.
Máme jisté možnosti.
- Ne. - Máme.
Žádné možnosti.
Žádná pravidla.
Žádné dohody.
Žádné úplatky.
Žádné peníze.
Žádný soudní systém.
Žádný Kongres.
Žádná Amerika.
Neexistuje žádný globální demokratický systém, jasný?
Nemluvte se mnou jako s hovadem, protože nejsem hovado.
Jsem chlap, co ví, která bije,
a ty nade mnou nevyhraješ, ty ujetá andromeďanská píčo!
Teddy, je mi líto.
Potřebujete pomoc.
Jste duševně nemocný.
Zpočátku to každý popírá,
ale pak se přizná.
Do píči! Píča zasraná...
Píča! Píča...
Do píči.
Neobjevil jsem je sám.
Stojím na ramenou gigantů.
Mikroobjektivní událost PA-99-N2 dokázala, že existuje exoplaneta.
A studie o infiltraci Andromeďanů na YouTube od Gideona55
vydláždily cestu mému výzkumu.
Ale já byl ten, kdo vymyslel, jak je identifikovat, víš?
Já vytvořil ten obsah.
Samozřejmě jsem na té lodi nikdy nebyl.
Ale vím dost na to, abych ji stvořil v mém notebooku.
Cesta tam bude okamžitá.
Jakmile budeme na palubě, v jejich chemické atmosféře,
dokážou slyšet naše myšlenky.
Proto si během jednání zachovej čistou a odhodlanou mysl.
Uvidí, že jsme čestní a poctiví lidé.
A že Země se svými ohromnými zdroji a s lidskou vynalézavostí
jim má co nabídnout.
Mnohem víc než tahle zkurvená bezcenná smrtící spirála do chaosu a sraček.
Pokud nebudou chtít slyšet rozumné argumenty,
tak mám v záloze další plán.
Jak bude vypadat náš život ve vesmíru?
Ve vesmíru?
My nebudeme žít ve vesmíru?
Víš, kamaráde,
budeme pryč jen pár hodin.
Neopouštíme Zemi natrvalo. My ji zachraňujeme.
Takže musíme zůstat tady?
No jo. To se ví.
Ale zachráníme ji.
Takže se tu bude žít pěkně.
Všechno bude v pořádku.
Jo. Já vím.
Promiň.
To nic, hochu.
Co mi dáváš ty injekce,
cítím se divně.
A pomateně.
A někdy smutně.
Taky se tak cítíš?
To přejde. Neboj se.
To přejde.
Dva dny do...
zatmění MĚSÍCE
Dobré ráno.
Jste zadýchaná.
Ano, jsem.
Jsem z vás nervózní.
Hodně jsem teď přemýšlela
a myslím, že bychom měli začít od začátku.
Chci vám pomoct.
A proto
je tu něco, co jsem vám měla říct už dřív
a jsem připravená říct vám to teď.
S přesvědčením.
Jsem mimozemšťanka.
Uznávám to.
Od začátku jste měl pravdu. Jsem mimozemšťanka.
Nemůžete mi vyčítat, že jsem se to snažila tak dlouho tajit.
Součástí mé mise na Zemi je splynout, takže...
Jsem hrozně unavená.
Vím, že to teď nezní
tak razantně
nebo že ta věrohodnost není nutně taková, jakou byste čekali,
ale ujišťuju vás, že to, co říkám, myslím vážně.
A proto bych se ráda posunula dál. K řešení.
Jsem mimozemšťanka.
Chcete začít od začátku?
Ano.
Fajn.
Začneme od začátku.
Doufal jsem, že se shodneme na vašem rodu a vyhneme se bolestivé zkoušce,
ale donutila jste mě k tomu.
Já... jsem to uznala. Ne?
Uznala jsem to.
Je mi líto.
Jsem humánní bytost. Nechci to dělat.
Jsem mimozemšťanka.
Jsem mimozemšťanka! Jsem...
Souhlasím.
Víš jistě, že to funguje?
Už to uznala.
Zabila naši rodinu, bratránku.
Jo, ale...
tohle mi nepřijde správný.
Prosím vás, přestaňte. Prosím.
Ne, ne, ne...
Nedělejte to.
- Pouštím první vlnu. - Ne.
- Počkej! - Nedělejte to.
Ne...
Prosím tě, přestaň.
Důvěřuj mi, Done.
Věř mi!
Druhá vlna.
Teddy, ne!
Zabiješ ji, Teddy!
Můžeš toho nechat?
Teddy, přestaň!
Donny, ustup!
Promiň.
Kurva, co to je?
To stačí!
Co to do tebe vjelo?
Mohla umřít.
Ne.
Ne, Done. Ty to nechápeš.
Co?
Bylo to nenormální.
Takovýho výkonu jsem předtím nikdy nedosáhl.
„Předtím?“
Podáš mi ručník, prosím tě?
Hluboce se vám omlouvám.
Nedošlo mi...
Vaše Veličenstvo.
Cože?
Jako hlupák jsem si myslel, že jste jen správkyně.
Neuvědomil jsem si,
až při tom napětí,
že máte královský genetický kód.
Odpusťte. To jsem nevěděl.
To jsem nevěděl.
Nejdůležitější věc, kterou chci vypíchnout,
je to, že nechci nikdy zapomenout. Nikdy.
To, co se stalo, se dotýká nás všech.
Nezmizí to, nezamete se to pod koberec
a nebude to odpuštěno. Za mě tedy ne.
Zůstane to v paměti. Navždy.
Upevním to na náš korporátní stožár, abychom to měli na očích.
Aby se každý z naší firmy a z našeho odvětví poučil.
Proto se tento týden sejdu s rodinami obětí,
abych jim sdělila, že se polepšíme.
Možná už se ani nepokusíme takový výrobek prodávat.
Možná tuto zkušenost využijeme k růstu a k nalezení
správného vzorce.
Vyrobí-li se správně a bezpečně,
mohl by takový produkt pomoci lidem, jako je vaše maminka.
Ale nyní chceme udělat, co je správné,
a uhradit vaší matce léčbu.
V naději, že by se její stav mohl zlepšit.
Nepřipustíme ani pomyšlení na to,
aby finanční zátěž nesla vaše rodina.
Uhradíme celou léčbu.
Bereme to na sebe.
A znovu říkám, že je nám to líto.
1 den do... zatmění MĚSÍCE
KOKOS
Budete mě muset omluvit.
Jde o pokus se co nejvíc přiblížit královskému zacházení,
na něž jste zvyklá.
To je skvělé. Děkuji.
V koupelně byla paruka. Chtěl jste, abych si ji vzala?
Ne, to byla jen možnost.
Dobře.
Omlouvám se, že jsem k vám nepřistupoval s patřičnou zdvořilostí.
Samozřejmě mi nedošlo, kdo jste.
Že jste spřízněná se samotným císařem.
To je v pořádku.
Popravdě nikdy nedosáhneme pokroku,
pokud spolu nebudeme mluvit tváří v tvář
jako nejvyspělejší zástupci obou našich druhů.
Souhlasím.
- Fajn. - Výborně.
V tom případě...
dobrou chuť.
Máte půvabný domov.
Děkujeme.
Bydlíte tu sami?
Ano.
Pořád?
Prosím?
Jste tu odjakživa sami?
Víte...
Nerad bych zacházel příliš hluboko do osobní roviny, pokud vám to nevadí.
Jistě, to není problém.
Děkuju.
Takže co...
Řekněte mi něco o vašem hnutí.
O čem?
O vašem hnutí. O tom, co děláte.
Při vší úctě nejsme žádné hnutí.
Hnutí tvoří velká spousta lidí.
Tohle všechno jsem dokázal sám.
Jistě.
S pomocí kolegy. Samozřejmě.
- To je působivé. - Děkuju.
Fandím lidem, kteří tohle umí.
Víte? Takový ten aktivismus.
99,9 % toho, co se nazývá aktivismem,
je jen osobní exhibicionismus a maskovaná podpora obchodních značek.
Dobře.
Býval jsem stejný.
Prošel jsem celým trávicím ústrojím během...
pěti let.
Alternativní pravice, nová pravice, levice, marxismus.
Všechny ty hloupé nálepky.
Šel jsem nakoupit hladový a skoupil jsem celý krám.
Jenže jsem hledal na špatných místech.
Dokud jsem neobjevil vás.
Znovu říkám, že jsem ohromená.
Děkuju.
Vámi taky, Done.
On...
Budete muset kolegu omluvit. Raději nekonverzuje.
Tede, můžu jít na záchod?
Za chvilku, Done.
Teď jíme.
Vidím, že včelaříte.
Svým způsobem.
Taky mě to zajímá.
Slyšel jsem.
Včely jsou velkolepí tvorové.
To rozhodně.
Nejobdivuhodnější stvoření na Zemi.
Do háje, přesně to jsem nedávno řekl.
Dobře. A co na nich obdivujete nejvíc?
Na včelách?
Složité společenství. Pracovní etiku.
Plní si povinnosti. Staví si své světy bez stížností,
bez zbožnosti a sebestřednosti.
To je všechno pravda.
Proto se dají tak snadno vykořisťovat, že?
Obdivuju jejich odhodlanost. To je vše.
Navzdory tomu nebezpečí.
Na tom se shodneme.
A jaké nebezpečí myslíte?
Prosím?
Řekla jste, že včely čelí nebezpečí.
A to?
Co chcete, abych řekla?
Prostě to řekněte.
Proč to neřeknete vy?
Ne, řekněte to vy.
Začněte.
Ne, určitě vy.
Ne, prosím. Až po vás.
Syndrom zhroucení včelstev.
Jistě, Teddy. Třeba CCD.
Jste tak trochu odbornice na CCD.
To bych úplně neřekla.
Já bych to úplně řekl.
To je v pořádku. Povídáme si.
Čili poukazujete na neonikotinoidy, které vyrábí moje společnost?
Víte co? Nechme to být.
Ne, já oceňuji váš zájem.
Ale myslím, že máte zastaralá data, Teddy.
CCD je poslední dobou na ústupu.
Včely se vracejí.
A především není shoda na tom, že by je pesticidy jakkoli ohrožovaly.
Ano. Jsem si dobře vědom, co nám všichni říkáte.
Děkuju.
Vy chcete, aby existoval nějaký veliký plán, Teddy.
Chcete, aby včely vymíraly,
aby to mohla být moje vina
a vy jste nemusel přemýšlet nad reálnými důvody vymírání.
Snížená imunita,
změny přirozeného prostředí,
genetické faktory.
Nebo se nějaký druh občas utlumí.
„Utlumí?“
Možná jim něco přecvakne v hlavě.
A najednou to vědí.
Nebo to vytuší.
Tu marnost celého svého snažení.
Kdo ví, že?
Správně. Kdo ví...
Tak to je.
Těžko říct.
Kdo to ví, Done?
Byla to příjemná večeře.
To byla.
Příjemná, klidná, respektující.
Ale teď taková není.
Ne, není.
A proč myslíte, že to tak je?
Povězte mi to vy.
Protože mi lžete.
Fakt nemůžu jít na zách...
To je váš obvyklý závěr.
To vy vraždíte včely.
Já ne.
A zase lžete.
- Samé lži. - To je pravda.
Lži.
Jaký je v tom rozdíl?
Nepřesvědčím vás.
Máte pravdu. Nepřesvědčíte.
Protože vím, kdo jste.
Vím, co jste.
Já vás taky znám, Teddy.
Houbeles.
Znám.
Víte, odkud vás znám?
Neserte mě.
Sandy Gatzová.
Co jste to řekla?
Vzpomínám si, Teddy.
To byla vaše matka. Je to tak?
To „je“ moje matka.
Ano, jistě.
Promiňte.
Už nikdy nevyslovujte její jméno. Jasný?
Tomu rozumím.
Ale stejně bychom si měli promluvit.
Neměli. Protože tady o to nejde.
Při vší úctě k vám, Teddy... Jak to, že o to nejde?
Věřili jsme, že pomáháme.
Neopovažujte se.
Léky na odvykání opiátů by vaší matce mohly pomoct.
- A milionům, jako je ona. - Dost!
A peníze za klinické zkoušky jí taky pomáhaly.
Nebyla to královská suma, ale...
Nechte toho! Hned!
Samozřejmě jsme nepředvídali takové komplikace.
Ani u Sandy, ani u jiných.
Nevyslovujte její jméno. Nevyslovujte ho!
Věřili jsme, že jsme vás náležitě odškodnili,
ale teď vidím, že to nebylo dost.
- Přestaň! - Ani půlka.
Ani zlomek.
Přestaň!
Vaše nedůvěra je oprávněná.
Zabloudila jsem.
Kurva, drž hubu!
Stala jsem se člověkem, kterým jsem se nikdy nechtěla stát.
Neser mě!
Nezapírám a dokážu vám pomoct.
Pořád můžu pomoct vám i vaší matce.
Můžu jí pomoct!
Opravdu.
Můžete?
Neměl jste mámu.
Nikdy tu pro vás nebyla.
Chcípni, ty píčo!
Já tě zabiju!
Kurva, já tě zabiju!
Teddy, přestaň.
Slezte z něj.
Mě neporazíš.
Protože jsi loser a já jsem vítěz.
To je zkurvenej život.
- Ahoj. - Ahoj.
- Zase otravuju, co? - Ne. O co jde?
Já vím, kámo. Říkáš si:
„Proč jsem toho chlapa vůbec zval?“
To nic, Casey. Co se děje?
Promiň, ale fakt mám důvod se tady stavit.
Víš, jak pracujeme na případu té pohřešované?
Jo. Rád bych ti položil pár otázek.
Neměj strach. Očividně...
Promiň, ale mohl bych jít dál?
Jo. Jasně. Pojď dál.
Díky, kámo. Vážím si toho.
Nejsme sami.
Co?
Nic. Jenom...
„Nejsme sami!“
Aha. No, to nejsme.
NEJSME TU SAMI!
Jasně.
Dáš si vodu nebo...
To by bylo super. Děkuju.
Člověče, řeknu ti,
že bejt tady zpátky je divný.
Mám spoustu pocitů.
Jo, je to tu furt stejný.
Děkuju.
Bojíš se, že ti ta židle uteče?
Cože?
Ne. Máma...
mívala záchvaty, tak jsme tu židli přibili.
Jo.
Co je?
Můj úhlavní nepřítel.
KOKOS
Chceš kousek dortu?
Když jinak nedáš...
Tenhle miluju.
Tak co, chtěl ses na něco zeptat?
Jo, promiň.
Pořád děláš v Auxolithu?
Jo.
Takže víš o tom případu Fullerové?
Něco málo jsem slyšel.
Ve zprávách?
Neposlouchám běžné zprávy.
No jasně. Promiň.
Mám jenom takové tušení.
Mobil té paní se připojil k vysílači tady poblíž.
Večer, kdy ji unesli.
Děkuju moc.
Ale tyhle věci mají široký dosah, ne?
Jasně. Ale taky radar zachytil její auto
u křižovatky tady na konci cesty.
Jo?
Já vím.
Střílím od boku. Ale...
Je to řídce obydlená oblast.
Napadlo mě zeptat se místních,
jestli jste neviděli něco zvláštního?
Ne.
Něco ti ukážu.
Pro začátek mi řekni, jestli jsi viděl
tohle auto.
A co tuhle ženskou?
Jo. Je to moje šéfová.
Ale neviděl jsem ji.
Osobně?
Ne.
Scanuju balíky, takže těžko.
Ne. Já vím, kamaráde. Promiň.
A co sousedi? Nemluvili o něčem, já nevím,
co se vymyká běžnému provozu?
Já je ani neznám.
Jasně. Promiň, kámo.
Chytám se každého stébla.
Podívej, chtěl jsem tě jenom vidět.
To je to poslední, co chceš,
aby tvůj podělanej babysitter z dětství
přišel na návštěvu a měl výčitky kvůli tomu,
co se tenkrát stalo.
Ale...
Někdy jedu kolem vás a zmocní se mě takovej...
smutnej, hroznej pocit, jako...
„Co se u nich děje?“
Víš?
Nic moc.
Kde je?
Done? Podívej se na mě, Done.
Polož tu pušku. Podívej se na mě.
Vím, že bys mi neublížil.
Děkuju ti, Done.
Mohl jsi mě nahoře zastřelit, ale neudělal jsi to.
Zachoval ses jako pravý hrdina.
To neříkám neuváženě.
Jsi jediný, kdo ho zastavil, aby mi neudělal bůhvíco.
Já s váma nemluvím.
Tak to je.
Takže zůstaňte potichu.
Přece víš, že to je šílený.
Víš, že tohle je špatné.
Vím, že to víš.
Buďte zticha.
Nechci se tě dotknout.
Ale existuje svět, Done,
kde lidem, jako jsi ty, tvůj bratranec a tvoje teta pomáháme.
Kde se zaplatí odškodné a obrátí se list.
To všechno se může stát vám.
Ne! Vy...
Necháte mě a Teddyho zatknout.
Ne, to bych neudělala.
A jestli máš pravdu a zavřou Teddyho,
pro tebe to všechno bude jinak, Done.
Bude. Pokud mě pustíš.
Nechte toho. Já vím, o co se snažíte.
Stahuje tě čím dál hlouběji do jámy.
A nenabízí ti cestu ven.
Já to pro tebe můžu udělat, Done.
Chci to pro tebe udělat.
Řekl jsem, buďte zticha!
To nic.
Chápu, že jsi zmatený a otrávený.
Nikdo v celém vesmíru by ti to nemohl mít za zlé.
Buďte zticha!
Polož tu zbraň.
A mluv se mnou.
Ne!
Sedni si a povídej si se mnou.
Prostě drž hubu,
ty mimozemská svině.
Ukázal se tu někdy?
Kretén podělanej.
Promiň. Je to tvůj táta a asi ho máš rád.
Ani bych ho nepoznal.
Podívej, Teddy.
To, co jsem ti udělal, se stalo už dávno.
- To je dobrý. - Ne.
To nebylo dobrý. Bylo to špatný.
Ale věř mi, že se mi to nijak nelíbilo.
Asi mě zaslepila moc.
Byl jsem mladej a ztracenej.
Věř mi, že jsem to už nikdy v životě nikomu neudělal.
Zapomeň na to. Je to pryč. Fakt.
Vážně?
Vyhlídky na Andromedu
Tohle by sis měl přečíst. Pomohlo mi to.
Díky, kámo.
Chceš vidět moje včely?
Nahoře někdo je, viď?
Buďte zticha.
Je to policie?
Říkám, buďte zticha.
Je.
Done, teď zatknou tvého bratrance.
Ale pro tebe ještě není pozdě.
Prosím vás, nechte toho.
Jestli mě teď pustíš, všechno pro tebe dobře dopadne.
Nedopadne.
Dopadne, Done.
Věř mi.
Vy tomu nerozumíte.
Mně už nic nezbejvá.
Mám jenom Teddyho.
Najdeme ti něco jiného.
Nepotřebuješ ho.
Potřebuju.
Mám ho rád.
Promiň, že ti nepomůžu najít tu paničku.
To nevadí.
Podržím to.
Díky.
- Něžně. - Jo.
Venku je tolik jiných věcí, Done.
Není.
Tady ne.
Tak kde?
Kam chceš jet, Done?
Pojedeme tam. Já tě tam vezmu.
Jestli jste mimozemšťanka, pomůžete mi?
Done, to by stačilo.
Prosím tě. Ty víš, že nejsem mimozemšťanka.
Ty to víš.
Ale jestli jste,
vzala byste mě s sebou?
Cože?
Jestli je to pravda a vy máte vesmírnou loď,
odvezla byste mě odsud?
Samozřejmě, Done.
Ano. Určitě.
Vezmu tě s sebou.
Odletíme ze Země.
Slibuju ti, že to tak bude, ano?
Když mě pustíš.
Děkuju,
ale bez Teddyho ne.
Prosím tě, Done. Máme málo času.
Každou chvíli sem vrazí policie a pak už ti nepomůžu.
No tak.
Dobře. Jsem připravený odletět.
Dobře.
Uděláte pro mě jednu věc?
Řekněte Teddymu, že mě to mrzí a že ho mám rád.
Řeknu.
Kurva...
Kurva do prdele!
Done?
Done!
Ježíši!
Done!
Ne...
Přísahám, že to udělal sám.
Myslel si, že jde policie, a úplně zpanikařil.
Teddy, ne. Ne.
- Co jste mu řekla? - Nic.
Jaký svinstvo jste mu nasadila do tý jeho smutný hlavy,
ty démonko z pekla?
Byl pod extrémním tlakem.
- Zdrtilo ho to. - Vy jste ho zdrtila!
Pouštěla jste mu do srdce jed a kecy,
dokud se mu jeho zkurvenej svět nezhroutil!
Krmil jste ho báchorkou.
Dělal to všechno pro vás, maniaku!
Nezabíjejte mě.
Mám pro vaši mámu lék.
- Cože? - Existuje léčba.
Můžete ji zachránit.
O čem to mluvíte?
V jejím těle se odehrává velká změna.
Kompletní přenastavení jejího genetického kódu.
Posloužila jako první vzorek.
Jde o důležitý pokus Andromeďanů,
který trvá čtyři až pět let.
A když vyjde, probudí se.
A když to nevyjde?
Pak umře.
Když ten pokus ukončíme, tak se probudí.
Probudí se!
Jak to uděláme?
- Máte moje auto? - Ano.
Fajn. Vzadu v autě, v kufru, je taková lahev.
Žlutá nádoba s nápisem monoethylenglykol.
Nemrznoucí směs. To je finta.
Ve skutečnosti to je lék.
Vozím ho v kufru v lahvi od nemrznoucí kapaliny, aby ho nikdo nenašel.
Kvůli bezpečnosti.
Jestli...
je pro vás ten pokus tak důležitý, jak to, že ho smím ukončit?
Na světě probíhá víc experimentů.
Mámin je jeden z mnoha.
Věřte mi. Jsem tu připoutaná.
Nemůžu utéct. Proč bych lhala?
To máš za Dona, ty hnusnej vire.
Sandy Gatzová
To není nemrznoucí směs, mami.
Neboj se.
Probuď se.
No tak.
Prosím tě, mami. Prosím.
Probuď se.
Jak generální ředitelka Auxolithu Michelle Fullerová formuje budoucnost
Tak pojď.
Mami? Probuď se. Ty to dokážeš.
Probuď se.
Kurva, kurva, kurva!
201! Rychle!
Hej!
Ty zkurvená zrůdo.
Kolik bylo Andromeďanů?
Tys mi lhala.
Kolik z nich bylo Andromeďanů?
Dva.
Dva?
Ty kreténe jeden zasranej.
Víš, co jsi udělal?
Ty...
Tys ji zabila.
Ticho.
A já ti řeknu, proč se podobám člověku.
Náš 75. císař objevil Zemi jako první.
Na planetě vládli dinosauři,
velkolepí tvorové se složitým, ale stabilním ekosystémem.
Neúmyslně jsme na planetě rozšířili smrtící virus.
Císař sledoval, jak tvorové na Zemi mizí, a přemohl ho pocit viny.
Tak dal téhle planetě nový život,
podobný našemu.
První lidé sotva stáli na nohou,
ale brzy se naučili chodit a začali se množit.
Zrodila se civilizace v souladu s přírodou.
Atlantida.
Uctívali nás jako bohy.
Ale někteří lidé nás chtěli překonat.
Začali si v laboratořích pěstovat vlastní silnější jedince.
Ale ti noví lidé byli agresivnější.
Vypukl konflikt,
který nakonec vedl k termonukleární válce.
Jejím následkem bylo vyhlazeno celé lidstvo,
až na pár vyvolených, kteří si postavili archu
a pluli celé století přes oceány.
Když bylo bezpečné vystoupit na souš,
velitelé archy zemřeli
a nechali tu jen pár zmutovaných exemplářů degenerovaných pololidí.
Lidoopy.
Evoluce pokračovala, ale k chaosu.
Nově vyvinutí lidé, vaši současní předci,
spolu bojovali v nekonečném cyklu válek,
genocid a ekologické destrukce.
Brutálně Zemi zpustošili.
Zničili vodstvo i podnebí.
Sebe otrávili léky a technologiemi.
I když jim byly předloženy nezvratné důkazy
o sebedestrukci,
pokračovali v nezmenšené míře dál.
I já se stala víc lidskou,
víc sobeckou a krutou,
čím déle jsem mezi vámi žila.
Ale lidi si nemůžou pomoct.
Máte to v genech.
Tyto geny do vás vložili vaši předkové, aby se utužili.
Otiskují se ve vašich tělech a sílí.
My, Andromeďané, jsme přijeli tento sebevražedný gen eliminovat
a zachránit lidstvo.
Ale také zachránit Zemi před takovými, jako jste vy.
Ne.
Ne, přijeli jste nás zabít.
Zabít.
To je omyl, Teddy.
Někteří z nás by váš druh nejraději zničili.
Ale císař věřil, že existuje naděje. Proto...
ty pokusy.
Zúčastnila se jich vaše matka. Vybrali ji, protože byla slabá.
Rozbitá.
Kdybychom ji mohli opravit, možná by šlo opravit celé lidstvo.
Jenže vy... jste ji zabila!
Zabil jste ji vy.
Nalil jste do pacientky v kómatu nemrznoucí směs.
Doufala jsem, že vás chytí a já se vrátím ke své práci.
Ale vy jste vyvázl, vy ujetej lidoope.
Nejsem ujetej lidoop.
Jste ujetej lidoop.
Poslyšte. Jiné testované subjekty vykazují pokrok.
Musíme císaři říct pravdu.
Zítra.
Během zatmění Měsíce.
Proč?
Teddy, já vím.
Asi mě nenávidíte.
Chcete, abych umřela. Já vás chápu.
Ale mám informaci, která zachrání Zemi.
A vy to víte.
Jste zkurvenej démon.
Tohle je náš úděl, Teddy Gatzi.
Váš a můj.
A naše hodina se blíží.
Jupí.
NOC, kdy nastane...
zatmění MĚSÍCE
Ježiši, paní Fullerová?
Zdravím, Ricky. Jak se máte?
Jsem zpátky. Můžete mě pustit?
Jste celá? Jste v pořádku?
Jsem. Všechno se vyřešilo.
Můžete mě... pustit, prosím?
Děkuju, Ricky.
Zaparkujte na obvyklém místě.
Neboj se, Done.
Pojedeš se mnou. Vezmu tě s sebou.
Kurva.
Zdravím, Tony.
Prosím. Hezký večer.
Zdravíčko.
Dveře se otevírají.
Dveře se zavírají.
Dobrý večer.
Ráda vás vidím.
Je fajn být zpátky.
Je 17:35. Jestli někdo potřebujete jít domů,
klidně běžte.
- Ahoj, Corey. - Michelle?
Máme nějaké jednání, tak nás nerušte. Ano?
- Dobře. - Děkuju!
Takže on se s námi sejde tady?
Navážeme vzdálené spojení s císařem
a pak nás vyšlou nahoru.
Vyšlou nahoru?
Nebo... prostě transportují.
Aha.
Někdy trvá pár minut, než začne spojení fungovat.
Dobře.
A...
jak přesně se s ním spojíme?
Bude to znít šíleně,
ale naťukám sem kód
a ten pak...
naváže spojení s lodí.
- Na kalkulačce? - Ano, já vím.
Já vím. Asi to vypadá banálně.
A lidsky.
Ale nebudí to pozornost.
Jde o 58místný kód, který umím zpaměti,
ale už delší dobu jsem ho nepoužila.
Takže takhle to funguje?
Teď bude lepší nemluvit.
Protože... Pardon.
Dělám takovou věc s pamětí.
Takový trik, abych si vzpomněla.
- Vidí na nás zvenku? - Ne.
- Vidí dovnitř? - Ne.
Proč je tak dlouhý?
Mám několik...
Ještě moment, než si vzpomenu.
Pardon.
Jo. To je ono.
To je...
To je celé.
Stačí zmáčknout „enter“.
Jste připravený?
Ano, jsem.
Do prdele. Počkat.
Kyslíková lahev.
Potřebuju kyslík. Nemám lahev.
Tam bude kyslík, Teddy.
Dobře.
A co Don?
Pošleme pro něj.
Možná ho budeme schopni i oživit.
Dobře, tak už je to tady. Sakra.
Ne. Jsem připravený.
Měla byste vědět, že jsem připravený na všechny eventuality.
Jak moc připravený?
Do háje, Teddy.
Nemůžu riskovat, že mě rovnou zabijete.
Ne. To bylo chytré. Moc chytré.
Císař bude obdivovat vaši inteligenci.
Děláte čest svému druhu.
Jen se snažím pomáhat.
Já vím, Teddy.
Takže tady ta skříň slouží jako teleport.
Vejdete dovnitř a zavřete za sebou dveře.
Já budu počítat do tří a zmáčknu „enter“.
Musíme jít každý zvlášť,
aby se naše těla nepřetvořila během teleportace.
Rozumíte?
Jo, asi jo.
Takže mám jít do skříně?
- Můžu jít první. - Ne...
Půjdu já. Nechci, abyste mi zdrhla a nechala mě tady.
Dobře.
Připraven?
Připraven.
Uvidíme se nahoře.
Tři.
Dva.
Jedna.
Budete v pořádku.
Já vím.
Samozřejmě ten šok a to všechno...
Ale v tomhle směru se dnes hodně pomáhá.
Takže je mrtvý?
- Ano, zemřel. - Dobře.
Bomba zřejmě reagovala na tělesné teplo nebo tření.
Byla to amatérská výbušnina.
Jasně.
- Madam, nechte si to! - Víte...
- Lehněte si, prosím vás. - Mně nic není.
Zůstaňte ležet.
- Musíte být v klidu. - Je mi dobře.
Stůj!
Počkejte!
Stůjte.
Haló, tam nemůžete.
Pardon, ale tam...
Něco jsem si zapomněla. To bude chvilka.
- Vteřinu. - Tam nesmíte.
- Hned. - Nesahejte na to!
Hej!
Panebože. To je hrůza. Tak jo.
Vládkyně.
Věřili jsme, že nás v případě nouze kontaktujete.
Bez vlasů jsme vás kontaktovat nemohli.
Ano, my víme.
Je nám to líto.
Nemohli jsme nijak pomoci.
Všem je nám to líto.
Už je konec.
Informuj nás o stavu experimentů
na lidských subjektech.
Téměř všechny experimenty selhaly.
Zůstávají pouze dva lidské subjekty
a pravděpodobnost úspěchu
je nulová.
Je to jejich povahou.
Musíme učinit rozhodnutí.
Věříme,
že to tím končí.
Jejich čas se naplnil.
Vystavili nebezpečí
svůj vlastní život.
A tak jsme se rozhodli,
že jejich čas skončí.
Natálie Nádassy
Cinemart
www.titulky.com