1980
- Poběž! - Zpomal!
Tudy, kopretinko! Poběž!
Kam mě to táhneš?
Jen pojď.
Podívej!
To je nádhera!
Bál jsem se, že se tu neuchytí...
ale zakořenila rychle.
A brzo bude úplně všude.
Úplně po celém vesmíru.
Sice netuším, o čem mluvíš...
ale líbí se mi, jak to říkáš.
Mé srdce patří tobě...
Meredith Quill.
Že zrovna já se zabouchla do chlapa z kosmu?
O 34 LET POZDĚJI
Jdem na to, chcípáci!
Bude tady každou chvíli.
A spláče nad vejdělkem.
Já myslel, že jsi na meče?
Máme vyřídit interdimenzionální bestii...
co žere tyhle baterie, a já si mám vzít meč?
Já jen, že machr přes pušky jsem bejval já.
A teď jsme přes pušky oba. To je novinka.
Draxi, proč nemáš ty Rocketovy aerotrysky?
Dráždí mě.
Dráždí?
Mám citlivé bradavky.
„Dráždí mi bradavky! Ó, božínku můj!"
Co je zase? Co to děláš?
Zapojuju bedny. Pustíme si k práci ňáký hity.
A to je priorita?
Ječ na Quilla! To on ujíždí na muzice.
Ne, v tomhle souhlasím s Draxem.
Tohle teď vůbec není důležitý.
Jasan. Jasně, Quille.
Ne, fakticky. Souhlasím s Draxem.
V poho, chápu. Myslíš to úplně vážně.
Jasně vidím, že mrkáš.
Sakra. Mrkám blbým vokem?
Já jsem Groot.
Ne. Nepošklebovali se ti.
Tak to je humáč.
STRÁŽCI GALAXIE VOL. 2
Groote!
Groote, nepleť se tu! Ublíží ti.
Čau.
Ne! Vyplivni to!
Dělej!
Fuj je to!
Má příliš silnou kůži. Zvenčí ji neprobodneme.
Musím ji rozdrásat zevnitř.
Ne! Draxi, počkej moment!
Draxi!
Co to dělá?
Prý má moc silnou kůži a nedá se probodnout zvenku, tak...
- Ale to nedává smysl! - Já mu to chtěla říct!
Kůže je přece stejně silná zvenku i zevnitř!
Mně to nevykládej.
Má zranění na krku.
Rockete, ať kouká nahoru.
Hej, ty obří žábronožko! Tady!
Bacha, Quille!
Jo! Zcela sám...
jsem skolil tu bestii!
Co je?
Jakže jim to říkají?
Anulaxové baterie.
Harbulární baterie.
Takhle jsem to vůbec neříkal.
Každá má cenu tisíců jednotek.
Proto si nás Suveréni najali, abychom je ochránili.
A bacha na jazyk, jsou urážlivý.
Každej přestupek trestaj smrtí.
Děkujeme vám, Strážci, že jste pro nás riskovali životy.
Životy našich suverénních občanů jsme všanc dát nemohli.
Každý občan se rodí přesně tak, jak byl námi navržen.
Bezchybný jak fyzicky, tak mentálně.
DNA našich potomků...
modifikujeme v inkubačních kapslích.
Já dávám přednost dělání dětí postaru.
Možná mi jednou dáte lekci z historie...
z předpotopních způsobů našich předků.
Pro akademické účely.
Bylo by mi ctí.
Ve jménu výzkumu...
by to mohlo být pěkně...
nechutné.
Náhodnému...
Radši mlč.
Vaši lidé nám výměnou za naše služby něco slíbili.
Předejte to...
a my si rádi půjdeme po svých.
Rodinné setkání! Jupí!
Jsem si vědoma, že je to tvá sestra.
Stojí mi jen za odměnu, kterou na ni vypsali na Xandaru.
Naši vojáci ji zajali, když se pokoušela ukrást baterie.
Dělej si s ní, co libo.
Děkujeme, velekněžko Ayesho.
Jakého jste původu, pane Quille?
Matka byla ze Země.
A váš otec?
Z Missouri nebyl. Víc nevím.
Vidím to ve vás.
Neortodoxní genealogii.
Jste hybrid a jste nebývale...
zbrklý.
Hele, já o vás slyšel, že jste nefalšovaně šiblý...
ale to vůbec není pravda.
Sakra.
Zase jsem mrknul blbým vokem, co?
Promiňte. To jste neměla jakože vidět.
Máš velké štěstí, že tě nezabili.
Jo, jsem klikař.
Nechceš koupit baterku?
Tak jo, razíme se skínkou na Xandar vyinkasovat odměnu.
NEJLEPŠÍ SONGY, KAZETA 2
Ty řeči o mým otci...
Kdo si myslí, že je?
Vím, že jsi na to háklivej.
Nejsem háklivej. Prostě nevím, kdo to je.
A jestli myslíš, že jsem s tou velekněžkou flirtoval...
tak neflirtoval.
Mně je to jedno.
No já mám pocit, že není.
Takže se omlouvám. Promiň!
Gamora se k tobě nehodí, Quille.
Chodíš jako duch!
Ve vesmíru žijí dva typy bytostí.
Ty, které tančí, a ty, které netančí.
Já svou lásku potkal při mobilizaci.
Ó, bože.
Všichni z naší vesnice zuřivě tančili.
Až na jednu ženu.
Mou Ovette.
Okamžitě jsem věděl, že ona je ta pravá.
Mohli hrát nejmelodičtější píseň na světě.
Ona ani nohou nepoklepla.
Nehnula brvou.
Vypadala jako mrtvá.
Tak to musel bejt rajc.
Samým vzrušením mi zduřely genitálie.
Stačí. Chápu, jo.
Já tancuju rád, Gamora ne.
Ty si musíš najít ženu, která je ubohá. Jako ty.
Jsem hladová. Dej mi pár těch kořenů yaro.
Ne. Nejsou zralé.
A nesnáším tě.
Ty mě?
Nechala jsi mě tam a ukradla ten kámen pro sebe.
A přesto jsi volná a za hrdinu.
Už brzy se zbavím těchhle pout a pak tě zabiju.
To přísahám.
Ne.
O tom budeš až do smrti za mřížemi na Xandaru...
jenom snít.
To je divný.
Zezadu se blíží flotila Suverénů.
Co tady chtějí?
Možná ty baterie, co jim Rocket ukradl.
Drž pec!
Správně!
Nic jim neukradl.
Nevím, proč nás sledují. Je to záhada.
Tobě fakt hráblo!
Šlohnout je bylo fakt lehký!
- To má být omluva? - No co?
Ta velekněžka nad náma ohrnovala frňák.
Potřebovala vyškolit.
Nikdy by mě nenapadlo, že jsi takovej altruista.
Škoda, že Suveréni tvý pohnutky nesdílej...
- a snažej se nás zabít. - Moje řeč!
To byl sarkasmus!
To ne!
Měl jsi použít sarkastickej tón. Teď jsem za blba!
Můžete si to rafání nechat...
až se nám podaří přežít tuhle bitvu?
- Blíží se další! - Super!
Mám chuť vraždit!
Nikoho nevraždíš.
Ty lodě jsou pilotované dálkově.
Sakra!
Trvá to nějak dlouho, admirále.
Velekněžko, ty baterie jsou extrémně výbušné...
a mohly by zničit celou flotilu.
Náš národ byl těmi zloději zostuzen.
Najali jsme si je, a oni nás okradli.
To je kacířství nejvyššího stupně.
Všem jednotkám...
palte s úmyslem zabít.
Kde je nejbližší obyvatelná planeta?
Jmenuje se Berhert.
- Kolik skoků? - Jen jeden.
Ale vstupní bod je 47 kiláků odsud.
Za tím polem kvantových asteroidů.
Quille, tudy by dokázal proletět...
jen nejlepší pilot vesmíru.
Naštěstí pro nás...
jím jsem.
Co děláš?
Pilotuju už od svejch deseti let.
Já jsem geneticky modifikovanej, abych pilotoval lodě!
Ty seš akorát tak modifikovanej magor!
Dost už!
Až si dneska večer půjdeš hajnout...
našmatáš pod polštářem něco hňahňavýho.
Řekneš si: „Co to je?“
A potom zjistíš, že je to boban.
Jestli se mi vyvenčíš do postele, oholím tě.
On to nebude můj boban.
Bude Draxův.
Já jsem velikostí bobanů proslulý.
Jsme na prahu smrti, a co probíráme?
Zatracenej...
To jako vážně?
Hej! Nech mě...
Idioti!
Tak to dopadá, když pilotuje Quill.
Pořád za sebou máme jednoho Suveréna.
Kanón nefunguje.
20 kiláků do skoku!
Drž se.
Nejsou zralé.
Do toho, Zylaku. To zvládneš!
Jo!
15 kiláků do skoku!
Do toho!
Jen tak dál!
10 kiláků.
Zemři, lodi!
Stojíš za prd, Zylaku.
Typický.
Pět kiláků.
No to mě...
Oni to pole obletěli.
Někdo zničil všechny naše lodě.
Cože?
Kdo?
Jeden kilák!
- Co to je? - To máš fuk!
Vstupní bod! Skoč!
Je tam chlap.
Panebože!
On je furt venku?
Groote, dej si bezpečnostní pás!
Připravte se na fakt blbý přistání.
No to byla jízda!
Jo!
Koukejte!
Kde je druhá půlka naší lodi?
Mojí lodi.
Kterejkoliv z vás nás mohl skrz to pole dostat...
kdybyste pilotovali tím, co máte mezi ušima, a ne mezi nohama!
Kdyby to, co mám mezi nohama, mělo prsty...
tak bych stoprocentně přistál líp.
Petere, kvůli tvojí aroganci jsme mohli umřít.
Spíš proto, že on šlohnul...
Anulaxový baterie!
Jsou to harbulární baterie.
Ne, nejsou!
Víš, proč jsem to udělal, Star-Prde?
Na „Star-Prda" nereaguju.
Udělal jsem to, páč se mi chtělo.
Vole.
A proč vůbec řešíme blbosti?
Právě nás zachránil malej chlápek, co zničil 50 lodí!
Jak malej?
Já nevím, asi tak?
Zachránil nás nějakej pidižvík?
Kdyby byl blíž, tak by byl stopro větší.
Na dálku je všechno menší, ty mývale blbá!
Já nejsem žádnej mýval!
Odpusť, přehnal jsem to.
Chtěl jsem říct opossume.
To je lepší?
Já nevím.
Je to mnohem horší.
Ty zatracenej...
Už tě mám plný zuby!
Někdo vás sledoval vstupním bodem.
Osvoboďte mě, budete mě potřebovat.
Nejsem blbá, Nebulo.
Jsi, když se připravíš o jednoho bojovníka.
Sotva tě pustím, zaútočíš.
Nezaútočím.
Čekal bych, že jako superpadouch se naučí pořádně lhát.
Určitě je to ten pidižvík.
Po všech těch letech jsem tě našel.
A kdo sakra jsi?
Čekal bych, že to podle mé nedbalé elegance poznáš.
Jmenuju se Ego...
a jsem tvůj táta, Petere.
Víš, co se říká...
„Kdo neprubnul kačera, neužil si večera."
Yondu!
Pojď dolů!
Po letech, co jsem kolem ní kroužil...
jsem si ji vzal.
Řekl jsem jí: „Aleto, já tě miluju...
„ale čas od času ti šibne."
Ale ona taková byla vždycky.
Nedalo se jí věřit. Chápeš?
Stakare.
Léta jsem tě neviděl.
Zdá se, že tenhle dům má tu špatnou, nevalnou pověst.
Stakare!
Existuje sto Plenitelskejch frakcí.
Tím, žes obsloužila jednu, jsi přišla o kšeft u 99 z nich.
Prosím, pane! Prosím!
Nesahej na mě!
Tak si teda táhni k čertu!
Je mi úplně volný, co si o mně myslíš!
Tak co za náma lezeš?
Musíš si poslechnout, co ti chci říct!
Nemusím poslouchat nic! Porušil jsi kodex!
Plenitelé s dětma nekupčej!
Už jednou jsem ti řek! Neměl jsem páru, o co jde!
Chtěl ses napakovat, o to jediný šlo.
Já požaduju místo v radě! Nosím ty plameny stejně jako ty!
Možná máš stejný hadry...
ale Rohy svobody při svý smrti neuslyšíš.
A Barvy Ogordu...
nad tvým hrobem nikdy nezaplanou.
Jestli myslíš...
že se z tvýho vyhoštění raduju...
tak jsi mimo.
Všechny nás to trápí.
Nechutný.
Nejdřív nás zradil Quill...
a Yondu ho nechal jít bez pomsty.
Následovali jsme ho, protože byl jedinej...
kdo se nebál udělat to, co nikdo jinej nedokázal.
Ale teďko vyměk.
Jestli je tak měkkej, tak proč šeptáš?
Víš, že mám recht, Kragline.
Bacha na to, co meleš o našem kapitánovi.
Kdo to sakra je?
Yondu Udonto...
mám pro tebe nabídku.
Najal jsem Udontu, aby tě vyzvedl...
když tvá matka zemřela.
Místo, aby tě vrátil...
si tě Yondu nechal.
A já dodnes netuším proč.
Povím ti, proč.
Byl jsem hubenej a vmáčknul se tam, kam dospělí nemohli.
Líp se mu kradlo.
Nu, od tý doby se tě snažím najít.
Já myslel, že tvůj otec je Yondu.
Cože? Ty si celou tu dobu myslíš...
že Yondu je můj pokrevní příbuznej?
Vypadáte úplně stejně.
Yondu je modrej!
Ne, není to můj otec.
Yondu je ten chlap, co mě unesl.
Řezal mě jak šílenej, abych se naučil rvát...
a furt mi říkal, že mě chce sežrat.
- Sežrat? - Jo.
To je ale hajzl.
Jak jsi nás našel?
Dokonce i tam u nás, za hranicí neznáma...
jsme slyšeli o chlápkovi jménem Star-Lord.
Můžeme tam vyrazit hned teď.
Tvoji společníci jsou vítáni. I ta šišatá opice.
Uvidíš...
že nic takovýho jsi ještě nikdy neviděl.
A tam...
ti prozradím tajemství tvého původu.
Konečně budu otcem...
kterým jsem vždy toužil být.
Omluv mne.
Jdu se vychcat.
To mu nežeru.
Pojďme se projít.
Já jsem Mantis.
Co to děláš?
Usmívám se.
Slyšela jsem, že mě pak budou mít ostatní raději.
Ne, když to děláš takhle.
Vyrostla jsem sama na Egově planetě.
Nerozumím úplně záludnostem sociálních interakcí.
Mohu si pohladit tvé štěně? Je rozkošné.
Ano.
Tomu se říká „skočit na špek".
To je velmi zábavné.
Jo, hlavně pro mě.
Je to blbost!
Po takový době se z ničeho nic objeví a chce...
- být můj táta? - Chápu tě.
Mimochodem, může to být past.
Rasa Kree, Plenitelé...
- všichni nás chtějí zabít. - Já vím, ale...
Ale co?
Jak byl ten příběh, co v něm byl Zardu Hasselfrau?
Kdo?
Jak měl tu kouzelnou loď?
David Hasselhoff?
Ten.
To nebyla loď. Měl mluvící auto.
A proč že mluvilo?
Pomáhalo mu bojovat se zločinem a radilo mu, co a jak.
Jako kluk jsi nosil jeho fotku v kapse...
a všem ostatním jsi vykládal...
že je to tvůj táta, ale že zrovna odjel.
Točit Knight Ridera nebo na turné do Německa.
To jsem ti řek, když jsem byl namol. Proč to teď vytahuješ?
Já tu historku miluju.
Já ji nesnáším.
Je to smutný!
Jako kluk jsem koukal, jak si jiný děti se svýma tátama házej.
A já to chtěl taky. Víc než cokoli na světě.
A o to jde, Petere.
Co když ten chlap je tvůj Hasselhoff?
A když se ukáže, že je zlý...
tak ho zabijem.
Vy mě tu necháte s tím tchořem?
Není to tchoř.
Kdyby něco zkoušela, odpráskni ji.
Nebo kdyby se ti chtělo.
Budeme pryč jen pár dní.
Vrátíme se dřív, než Rocket opraví loď.
Co když přiletí Suveréni?
Nemůžou vědět, že jsme tu. Jdeme.
Loučení ve mně budí nejistotu.
Jsi jako stará bába.
Protože jsem moudrý?
Proč táhneš všechno s sebou?
Nechci, aby se mi Groot hrabal ve věcech.
Snad taťka nebude stejnej vocas jako ty, sirotku.
O co ti furt jde? Aby tě všichni nesnášeli?
Páč ti to vychází.
Můžu se tě zeptat na něco osobního?
Na nic osobního se mě nikdo nikdy nezeptal.
Na co máš ta tykadla?
Myslíš účel?
Ano. Vsadili jsme se.
Tos jí říkat neměl.
Já říkám...
že když procházíš příliš nízkými dveřmi...
tvá tykadla to vycítí a zabrání ztrátě hlavy.
Přesně. A když je to cokoli jinýho, než to...
že projdeš dveřma a přijdeš přitom o hlavu, vyhraju já.
Nemám je kvůli nějakým dveřím.
Myslím...
že díky nim mám své empatické schopnosti.
A co umíš?
Když se někoho dotknu, tak cítím jeho pocity.
- Čteš myšlenky? - Ne.
To dělají telepaté.
Empaté cítí pocity.
Emoce.
Mohu?
Tak jo.
Ty cítíš lásku.
Jo, asi jo. Mám nesobecky rád skoro všechny na světě.
Ne!
Romantickou, sexuální lásku.
Ne, to ne.
- K ní! - Ne!
No jasně.
Právě všem proflákla tvoje nejtemnější tajemství!
Klídek! Teď trochu přeháníš.
Musíš se cítit děsně trapně!
Teď já! Teď já!
Nikdy jsem necítila tolik humoru!
Tak to od vás nebylo hezký.
Quille.
Sáhni na mě a jediný, co ucítíš, bude zlomená čelist.
Též umím do jisté míry emoce měnit.
Jako jak?
Dotknu-li se někoho smutného...
dokážu mu alespoň na malou chvíli ulevit.
Tvrdohlavého naučím poslouchat.
Ale většinou jen pomáhám svému pánu spát.
Celé noci probdí a myslí na své potomstvo.
Zkus to na mně.
Spi.
Tenhle song miluju.
Támhle!
Bez těch svejch hraček tak drsnej nejsi...
co?
Uhni!
Sakra.
Zdar, potkane.
Jak je, ty modrej pablbe?
Ujde. To.
Sehnali jsme si celkem dobrej šolich.
Jedna nafučená, ale jináč fakt úplně zlatá holka...
nám nabídla kupu prachů, když vás přivezeme...
poněvadž vás prej hodlá zabít.
Tvůj přítel...
Je jich tam na něj moc.
Potřebuje mou pomoc. Jestli ti na něm záleží...
tak mi musíš sejmout pouta.
Jinak ho zabijí!
Najít vás bylo celkem snadný.
Dal jsem vám na loď sledovač...
během války nad Xandarem.
Dej mi slovo, že Grootovi neublížíš...
a já ti řeknu, kde jsou ty baterky.
Máš kliku, že mý slovo stojí za prd.
Jinak bych vás tý babě vydal.
Jinak že bys co?
Ty baterky si vezmem.
Kolik tak hoděj? Čtvrt mega na volným trhu?
Ta kněžka nám nabídla milion.
Čtvrt mega je jen třetina z toho!
Čtvrt není třetina.
Čtvrtka je 25.
Ne.
Za 25 jednotek si ani boty nekoupíš.
Tak dost!
Nebudem tak blbý, abysme nechali zabít Strážce galaxie.
Šla by po nás armáda Novy.
To není správný!
Tentokrát to musím říct, kapitáne.
Je úplně jedno, kolikrát tě Quill zradí.
Ty ho chráníš! Jako kdyby na nás nezáleželo.
Jo!
Já se tě vždycky zastával.
Nehysterči, Kragline.
Máš recht. Vyměknul.
Hádám, že přišel čas na změnu velení.
Schovejte ty kanóny!
Určitě to půjde vyřešit nějak pod dobrým, chlapi.
No anebo po zlým, až budu stát tamhle.
Nazdárek, hoši.
Není zralej.
Vítejte v mém světě.
Teda. Ty máš vlastní planetu?
Malou. Není větší než váš Měsíc.
Skromnost.
To se mi líbí.
I já jsem výjimečně skromný.
Máš vlastní planetu a dokážeš zničit dva tucty lodí bez skafandru.
Co přesně jsi zač?
Jsem to, čemu se říká nebešťan, puso.
Nebešťan? Jako Bůh?
S malým „b", synku.
Občas se cítím skromný jako Drax.
Ani nevím, kde přesně jsem se vzal.
První, co si pamatuju, byly záblesky...
a jak pluju napříč kosmem...
absolutně sám.
Během milionů let...
jsem se naučil ovládat okolní molekuly.
A stával se chytřejším a silnějším.
A pak jsem stavěl dál...
vrstvu po vrstvě...
planetu, po které teď chodíte.
Ty jo.
Ale chtěl jsem víc.
Chyběl tomu...
smysl.
„Kromě mě musí být někde ve vesmíru život“...
říkal jsem si.
A tak jsem se ho vypravil hledat.
Stvořil jsem...
to, co jsem považoval za biologický vrchol...
až do toho nejmenšího detailu.
Udělal sis i penis?
Hele!
Jak tě tohle napadlo?
Jestli je planeta, jak mohl tvé matce udělat dítě?
Vždyť by ji rozmáčkl!
Nepotřebuju slyšet, jak moji rodiče...
Proč?
Můj otec vyprávěl, jak oplodnil mou matku o každém slunovaratu.
To je nechutný.
Bylo to překrásné.
Vy pozemšťané máte mindrák.
Ano, Draxi. Mám i penis.
Díky!
A docela slušný.
Mám i receptory bolesti a zažívací trakt...
a všechny ty blbosti kolem.
Chtěl jsem zjistit, jaké to doopravdy je, být člověkem.
A pak jsem cestoval hvězdami...
až jsem našel...
co jsem hledal.
Život.
Ve vesmíru jsem nebyl sám ani náhodou.
A kdy jsi potkal mou matku?
Zanedlouho potom.
Teprve s Meredith jsem poprvé prožil lásku.
Říkal jsem jí kopretinka.
A z tý lásky, Petere...
Ty.
Tak dlouho jsem tě hledal.
A když jsem se doslechl o muži ze Země...
který držel v ruce Kámen nekonečna a neumřel...
došlo mi, že to musí být syn ženy, kterou jsem miloval.
Když jsi ji miloval, tak proč jsi ji opustil?
To je vzpoura!
Vy svině!
Kapitáne!
Pomoc! Prosím!
Kapitáne!
To ty jsi ty chlapy zabil.
Svedl jsi je na scestí.
Protože jsi měkkej.
A blbej!
Nadešel čas, aby Plenitele...
ved k bejvalý slávě novej kapitán...
Ohnivák!
Jako sorry. Ty se fakt jmenuješ...
Vohnívák?
Jo, fakt.
To jakože ti vohnívá ksicht?
Je to metafora!
Jo!
Pro co?
Je to jméno, jenž budí děs...
v srdci každýho, kdo ho zaslechne.
To jo.
No tak jo...
když to říkáš.
Drž zobák.
Budeš další.
Udonto, čekal jsem tak dlouho, až tě...
Co je?
Fakt sorry. Fakticky soráč!
Akorát si představuju, jak jsi jednou ráno vstal...
podíval se do zrcadla a pak sis ve vší vážnosti řek...
„Víš, co by bylo fakt hustý jméno? Vohnívák!"
Prostě já to tak slyším.
Co byla druhá varianta?
Přizdisráč?
Novej plán! Tebe zabijem prvního.
Furt je lepší umřít než prožít celej život...
jako nějakej vořežprut, co si myslí, že Vohnívák je hustý jméno.
Zabíjení bylo pro dnešek už dost.
To je dcera Thanose.
Myslel jsem, že jsi největší sadistka v galaxii.
To bylo, když mi tatík platil účty.
Kněžka si chce zabít toho tchoře sama.
A na něj je vypsaná odměna ve dvanácti provinciích impéria Kree.
Ujišťuju vás...
že nejsem tak snadný cíl jako stařec s kouzelnou tyčkou...
anebo mluvící zvíře.
Chci 10 % odměny.
A ještě pár věcí.
Máme plnou bednu rukou...
- kdyby tahle nefungovala. - Je dobrá.
Ty myslíš, že Kree kapitána popraví?
Národ Kree je milosrdný. Neucítí bolest.
Tady to je. Lepší loď nemáme.
Souřadnice Egovy planety jsou v navigaci.
Jakmile nám zaplatí, převedem ti 10 %.
Co s tím podílem uděláš?
V dětství mě otec neustále nutil, abych bojovala s Gamorou.
Kdykoli má sestra vyhrála...
nahradil otec některou moji část přístrojem...
s tím, že se jí musím vyrovnat.
Vyhrávala však...
zas a znovu a ani jednou nepodlehla.
Takže až zabiju svou sestru...
pořídím si válečnou loď plnou smrtonosných zbraní.
A uštvu svého otce jako psa, a potom ho zaživa roztrhám.
Pomalu, po kouscích...
aby zažil alespoň zlomek té příšerné a zbytečné bolesti...
co já cítím každý den.
Jo.
Já myslel spíš něco jako korále.
Nebo klobouk.
Aby ostatní buchty pištěly: „Jú, to je pěkný."
No nic, šťastnou cestu.
Máma každýmu říkala, že můj táta přišel z hvězd.
Měla nádor na mozku, takže ji nebrali vážně.
Petere...
Rád bych tomu všemu věřil, vážně moc.
Ale tys nechal...
umřít tu báječnou ženskou...
úplně samotnou.
Já tvou mámu opustit nechtěl, Petere.
Kdybych se pravidelně nevracel na svou planetu...
a k jejímu vnitřnímu světlu...
tahle forma by odumřela.
Tak proč ses nevrátil? Proč jsi poslal Udontu...
takovýho kriminálníka, aby mě vyzvedl?
Já tvou mámu miloval, Petere!
Nedokázal jsem vstoupit na Zemi...
kde už nežila! Nedokážeš si představit, jaký to je!
Já vím přesně, jaký to je!
Koukal jsem, jak umírá!
Za miliony a miliony let svojí existence...
jsem udělal spoustu chyb, Petere.
Ale ty nejsi jedna z nich.
Prosím, dej mi šanci být otcem, jakým mě ona chtěla mít.
Je toho tolik, co ti musím prozradit o téhle planetě...
a jejím vnitřním světle.
Jsou tvou součástí, Petere.
Jak to myslíš?
Dej mi ruce, synu.
Tak.
Drž je takhle.
Teď zavři oči a soustřeď se.
Zaostři mysl na jádro téhle planety.
Jo!
Neboj se.
Jenom klid. Soustřeď se.
To zmákneš. Teď znovu.
Jo!
Teď tomu dej tvar.
Cítíš tu energii?
Jo.
Jsi doma.
Petere...
Jak ses dostala na tuhle přiblblou planetu?
Ego mne našel jako larvu...
opuštěnou na mém domovském světě.
Vychoval mne po svém a osvojil si mne.
Jsi mazlíček?
Asi ano.
Mazlíčci bývají roztomilí.
Proč by si Ego nechával takovou šeredu?
Já jsem šereda?
Jsi šeredná na pohled. Ano.
Ale to je dobře.
Když jsi ošklivá a někdo tě miluje...
tak víš, že tě miluje proto, jaká jsi.
Krásní lidé nevědí, komu věřit.
Tak to jsem vděčná, že jsem šereda.
Ta jezírka mi připomínají, jak jsem kdysi...
vzal svou dceru k zapomenutým jezerům na svém světě.
Byla jako ty.
Šeredná?
Nevinná.
Draxi?
Musím ti něco říci.
Co se tu děje?
Ta broučice se mnou přátelí.
Učím se mnoho věcí. Že jsem šeredný mazlík.
Nejsi šeredná. Draxi!
Ty ji nevidíš nebo co?
Mantis...
ukážeš nám, kde budeme bydlet?
Proč nejsou na téhle planetě jiné bytosti?
Tahle planeta je Ego.
Pes si přece nepustí do kožichu blechu.
A ty nejsi blecha?
Já jsem užitečná blecha.
Pomáhám mu spát.
Co jsi to vůbec chtěla říct Draxovi, než jsem já vyšla?
Nic.
Vaše komnaty jsou tudy.
Ráno vás předáme impériu Kree.
No a pak už to budete mít nadobro spočítaný.
Tak jo, Vohníváku.
Pozdravuj od nás vostatní...
Vohníváku.
A co tahle větev? Můžu ji rozmlátit šutrem?
Ne, Gefe.
Na to je moc roztomilá.
Vem ji ke krejčímu.
Tvý podřízený jsou banda blbů, bez urážky.
Dvacet let jsem byl bojovej otrok impéria Kree, než mě Stakar zachránil.
Nabídl mi místo mezi Plenitelema.
Řekl, že to jediný, co musím, je ctít kodex.
Ale já byl mladej...
a chamtivej a blbej.
Jako ty, když jsi štípnul ty baterky.
To byl Draxův nápad.
Já a Stakar a ostatní kapitáni...
jsme skoro stejný jako ta vaše banda.
Je to moje jediná rodina.
Když jsem porušil kodex...
tak mě vykopli.
Mám, co jsem si zasloužil.
Zpomal, citlivko.
Ty si to zasloužíš, já ne.
Musíme odtud zdrhnout.
Kde je Quill?
Někde lítá se svým fotrem.
- S Egem? - Jo.
Dneska je den debilních jmen.
Se gebíš? Na chvilku mě to zahřálo.
Ale pak jsem zahlíd ty tvoje nechutně křivý zuby.
Ty seš jako profesionální nasírač nebo co?
Jo, jsem profík.
Proč jsi nedoručil Quilla Egovi, jak jsi slíbil?
Byl hubenej.
Vlez tam, kam jsme nemohli. Líp se kradlo.
Měl bych nápad, jak se odtud dostat.
Ale potřebujem tvýho malýho kámoše.
Maskot! Maskot! Maskot!
Chudák má už dost! Potřebuje drink!
Koukejte, jak je roztomilej, když zuří.
Je k sežrání!
Hej, třísko!
Pojď sem!
No tak.
A jéje...
co ti to provedli?
Chceš nám pomoct odtud zdrhnout?
Potřebuju, abys mi pro něco zaběhl.
V kapitánově kajutě je prototyp číra.
To, jak jsem měl na hlavě.
Vedle postele je šuplík. Číro je v něm. Je rudý.
Rozumíš?
To jsou mý spoďáry.
Já věděl, že netuší, co mu povídáš.
Musíš mu to vysvětlit líp.
Je to prototyp číra.
To je orloni. Chce číro, Groote.
Teď mu to vysvětli ty.
Tak jo.
To je Vorkerovo oko.
Na spaní si ho vyndává.
Běž. Hledej dál.
Ale to voko tu nech.
Proč?
Vorker se zejtra vzbudí...
a bude mít vokno...
kde nechal voko!
To je stůl.
Říkali jsme, že je takhle velký.
Vy tu někde máte mrazák...
do kterýho ukládáte ufiklý prsty?
Aha. Takže o tomhle se už radši nikdy bavit nebudem.
Na tom šuplíku je tenhle symbol.
Jasný?
Co? Ne!
Myslí, že si to má dát na hlavu.
Nic takovýho jsem neřek!
- Já jsem Groot. - Ulevilo se mu, že nemusí.
- Já jsem Groot. - Čepice nesnáší.
Já jsem Groot.
Na komkoli, nejen na sobě.
Já jsem Groot.
Na někoho se koukneš a on má šišatou hlavu...
a pak ti dojde, že je to proto, že má čapku.
Proto nemáš rád čepice?
Je tahle konverzace teď důležitá?
To není ono.
Já nechtěl udělat vzpouru.
Zabili všechny mý kámoše.
Připrav třetí kvadrant na odpojení.
Ještě něco.
Nemáte tu klony Quillovejch starejch fláků?
On ho má!
Yondu má svý číro!
Jdem!
Je dole!
Ty maniaku!
Celá loď vybouchne.
Celá ne.
Kdo je tam?
Posílám vám souřadnice Udontovy lodi.
- Odpojit kvadrant! - Rozkaz!
A chci za to jediný.
Aby mu velekněžka...
vyřídila, kdo zpečetil jeho osud.
Ohnivák!
Náš cíl, kapitáne?
Ego.
Ne, hochu!
Pro těla savců není zdravý udělat najednou víc než 50 skoků.
To já vím.
Vždyť jich uděláme 700!
Tohle by jednou mohlo bejt celý moje.
Rockete! Jsi tam?
Co to děláš, Petere?
Zatančeme si.
Nechci s tebou tancovat.
Tohle je Sam Cooke.
Jeden z nejlepších zpěváků Země všech dob.
A to Drax říká, že netancuješ.
Jestli o tomhle někdy někomu řekneš...
tak tě zabiju.
Kdy uděláme něco s tou nevyřčenou věcí mezi námi dvěma?
Jakou nevyřčenou věcí?
Tou...
z Na zdraví, Sam a Diana...
kluk a holka v jednom seriálu, co se žerou...
ale nikdy to neřeknou, páč by jim klesla sledovanost.
Tak s tou.
Nic nevyřčenýho není.
„Hlava 22." Kdybys to přiznala, tak by nebyla nevyřčená...
a lhala bys. Tím, že ji nepřiznáš...
jen dokazuješ pravdu a přiznáváš, že existuje.
Ne, tak jsem to...
Spíš bychom měli probrat tady tohle místo.
Něco tu nehraje.
Co se ti zase nezdá?
To ty jsi chtěla, ať sem letím!
Ta holka, Mantis...
má z něčeho strach.
Proč se mi to teď snažíš sebrat?
Nic ti neberu...
Je to můj otec. Má krev.
Přízeň máš i na Zemi. A tam ses moc nehrnul.
Chtěla jsi, ať sem letím!
A Země? Tam mi umřela máma před očima.
Ne! Země je totiž skutečná, a tohle je fantazie.
Tohle je skutečný! Jsem člověk jen napůl, už nevíš?
Jo, a tý druhý půlky se bojím.
Jasně. Žárlíš...
protože jsem polobůh a ty seš ráda na koni.
Hlavně jsi nesnesitelnej.
Nemůžu se dovolat Rocketovi.
Jdu ven. Zkusím chytit signál.
Tak tohle není ani náhodou Na zdraví!
Tohle je takovej ten seroš, kde se jeden z hrdinů...
chce otevřít novejm možnostem. A ten druhej je lemra...
která nikomu nevěří! Je to seroš, kterej neexistuje.
Páč by na něj nikdo nekoukal!
Vůbec nevím, co je Na zdraví!
Konečně jsem si našel rodinu. Copak to nechápeš?
Já myslela, že už ji máš.
Sakra.
Psychopatka.
To si děláš srandu?
Vyhrála jsem.
Porazila jsem tě v boji.
Ne. Já ti zachránila život.
Byla jsi jenom hloupá a nechala mě žít!
Tys mě nechala žít!
Proč se mě pořád snažíš porazit?
Já neletěla přes půl vesmíru jen proto, že jsem chtěla vyhrát.
Neříkej mi, co chci.
To vůbec nemusím.
Je to jasný!
To ty jsi chtěla vyhrávat. Já jsem chtěla sestru!
Měla jsem jen tebe.
Ale tys potřebovala vyhrávat!
Thanos mi vyrval oko z hlavy.
A mozek z lebky.
Ruku z těla.
Jen kvůli tobě.
NEJLEPŠÍ SONGY, KAZETA 2
Jsi v pořádku, synu?
Viděl jsem, jak odtud odešla tvá holka a jak supěla.
Jo.
To je náhoda...
že zrovna posloucháš tohle.
- Ty znáš... - Brandy?
Od Looking Glass?
Tu měla ráda tvá máma.
Jo, to měla.
Jedna z nejlepších pozemských skladeb.
Možná vůbec nejlepší.
Jo!
Petere, ty a já jsme jako námořník v tom songu.
Připlul v jeden letní den
Zdálky dárky přivez všem
Třeba to dítě, počaté v tvé matce...
nebo svoboda, cos dal Gamoře.
Brandy, ty jsi bezva holka
A jistě šťastnej bych s tebou byl
Ale svůj život, svou lásku
Jsem moři zaslíbil
Moře volá námořníka zpět.
Tu holku miluje, ale nemůže s ní být.
Moře ho volá tak, jako historie volá velké muže.
A někdy jsou nám potěšení smrtelníků upřena.
Ty možná smrtelník nejsi, ale já...
Ne, Petere...
smrt se vyhne nám oběma...
dokud bude plát světlo v jádru mé planety.
Jsem nesmrtelný?
Vážně?
Jo! Dokud světlo nevyhasne.
A z toho světla můžu tvořit hustý věci...
jako ty tuhle planetu?
Možná to bude chtít pár milionů let praxe...
než budeš mistr. Ale jo.
Ty jo!
Připravte se na 300metrovou sochu Pac-Mana se Skeletorem...
a Heather Locklear.
Můžeš si stvořit, co libo.
Vytvořím si spoustu úchyláren.
Poslyš, Petere, je to obrovská zodpovědnost.
Jenom my dva můžeme změnit vesmír.
Jen my můžeme vzít otěže kosmu...
a hnát ho tam, kde by měl být.
Jak?
Pojď se mnou.
Draxi, Draxi. Draxi!
Musíme si promluvit.
Odpusť.
Ale mám radši ženy, které mají na kostech maso.
Cože?
Snažil jsem se tě odmítnout taktně, když jsem ti řekl, že jsi šereda.
Ne, to nechci, já...
Co to děláš?
Představuju si, jak s tebou sdílím lože.
Draxi...
Takhle tě ráda nemám.
Ani se mi nelíbí, co jsi vlastně zač.
Nemusíš mne hned urážet.
Poslouchej! Ego získal přesně to, po čem toužil.
Měla jsem vám to říct dřív.
Jsem blbá. Hrozí vám nebezpečí.
Co to je?
Nejdřív musíš změnit svůj pohled na život.
Všechno kolem nás včetně tvý holky...
Všechno je pomíjivé.
Jen my jsme věční.
Není věčnost nuda?
Ne, když má smysl...
A proto jsi tady.
Říkal jsem ti, jak jsem před mnoha lety...
zatoužil najít život.
Neřekl jsem ti ale, že když jsem ho konečně našel...
bylo to velký...
zklamání.
A teprve pak jsem...
došel velkýho prozření.
Já latentně toužil najít jiný život...
ne abych se ho mohl účastnit...
Petere...
já našel smysl.
Já to vidím.
Věčnost!
Ó, můj bože.
Musíme z téhle planety zmizet.
Ach jo.
No nic, než mě tak neslušně přerušili...
Tehdá jsem ještě dělal doručovatele pro Federal Express.
Co to mělo krucinál bejt?
Podle toho, jak jsi o něm mluvil...
je ten Ego grázl.
Letíme zachránit Quilla.
Proč jako? Pro čest, pro lásku?
Ne! Na tyhle věci kašlu.
Musím Quillovi dokázat, že jsem lepší než on.
Navždycky mu to budu předhazovat.
Co se mi zase gebíš?
Oblbuj sebe a klidně všechny kolem, ale mě neoblbneš.
Já vím, co jsi zač.
Víš o mně kulový, ty nulo.
Vím o tobě úplně všechno.
Snažíš se vypadat jako zlej drsoň...
ale v reálu jsi podělanej strachy.
Kecy!
Proto kradeš baterky, co nepotřebuješ...
a seš hnusej na všechny, kdo se tě snažej snášet...
poněvadž i kapka lásky...
ti připomene, že máš ve svý duši prázdno.
Drž zobák, říkám!
A těm vědátorům, co tě vyrobili, jsi byl totálně volnej.
Myslím to vážně!
Jako já mejm rodičům, co prodali mě...
vlastní dítě, do otroctví.
Dobře vím, kdo jsi, mladej.
Poněvadž jsi já.
Co jsme to za páreček?
Ten, co si to rozdá s planetou, hádám.
Tak jo. Fajn. Počkat.
Rozdá s kým?
Co jste zač?
Kde to jsme?
Nech ji být!
Ta těla v jeskyních, čí jsou?
Ty máš strach.
Říkám tomu Expanze.
Je to smysl mého života...
a nyní i tvého.
To je nádhera.
Po tisíce let jsem...
sázel kousky sebe...
na tisících světech.
Musím naplnit jediný pravý smysl života...
Růst, šířit se...
pokrýt vše, co existuje...
až bude všecičko...
jen mnou.
Co mi to udělala?
Mně už všechno řekla.
Měl jsem jen jeden problém.
Na takovou věc nemá jeden nebešťan dost síly.
Ale dva nebešťané...
by to zmáknout mohli.
Ta těla...
jsou jeho děti.
Ze všech mých skutků...
byl ten nejtěžší...
smísit mou DNA s jiným druhem.
Doufal jsem, že takové spojení...
by mohlo mou Expanzi umožnit.
Yondu mi pár mých potomků dovezl.
Porušil Plenitelský kodex, ale já velmi štědře platil.
Řekl jsem, že těm dětem neublížím, abych ulehčil jeho svědomí.
A byla to pravda. Nikdy nic necítily.
Ale jedno po druhém mne zklamaly.
Ani jedno nemělo nebešťanský gen.
Až na tebe, Petere.
Ze všeho mého potomstva...
jedině ty máš spojení s tím světlem.
Musíme ihned najít Petera a zmizet z týhle proklatý planety.
Ego ho už jistě dostal na svou stranu.
- Letíme bez něj? - Ne.
- Je to náš přítel. - Pořád na sebe...
akorát ječíte. Vy nejste přátelé.
Máš pravdu.
Jsme rodina.
Nikoho nenecháme ve štychu.
I když tebe asi jo.
Bože můj.
Vůbec poprvé za svou existenci...
nejsem úplně sám!
Copak je, synu?
Mý kamarádi.
To se v tobě ozývá smrtelník, Petere.
Ano.
My jsme nad věcí.
Ano.
Ale má matka...
Říkal jsi, žes ji miloval.
Taky jo.
Kopretinku, která znala slova každý písně, co zahráli v rádiu.
Vrátil jsem se za ní za Zemi třikrát.
A věděl jsem, že když se vrátím počtvrtý...
už nikdy neodletím.
Expanze...
smysl mojí existence, by nebyla.
Tak jsem udělal, co jsem musel.
Srdce mi krvácelo, když jsem jí tvořil ten nádor.
Cože?
Ne, hele, já vím...
že to zní blbě.
Kdo si u všech čertů myslíš, že jsi?
Tys mi zabil mámu!
Tolik...
jsem se snažil...
abych našel formu...
která by se ti líbila...
a tohle je vděk?
Vážně potřebuješ vyrůst.
Mohli jsme expandovat spolu...
ale hádám, že se poučíš, když strávíš příštích tisíc let jako baterie!
Konečně. Rockete?
Měj ten vysílač poblíž, ať vás najdu.
Jsme v kusu starýho důlního vybavení, kterým se kdysi Yondu...
prořezal do A'skavarianský banky.
Ego je lotr.
Já vím. Připravte se.
Vypusť nás, Kragline.
Ne.
Ale svůj život, svou lásku
Jsem moři zaslíbil
Petere...
tohle je mý moře.
Nazdar, kriple.
Co to je?
Uhni, menší, hloupější Groote.
Já ti říkala, že tu něco nehraje.
„Já ti to říkala!“ To teď potřebuju slyšet.
Ale vrátila jsem se, ne?
Kvůli tý nevyřčený věci.
Nic nevyřčenýho není.
Co blbneš? Mohls nás všechny zabít.
„Díky, Rockete?“
Měli jsme to pod kontrolou.
Neměli. Tohle byl jen výhonek...
jeho pravého já. Brzy se vrátí.
Co tu dělá Šmoulinka?
Cokoli, abych se odtud dostala.
Chtěla mě zavraždit!
Zachránila jsem tě, ty tchoři blbá!
Není to tchoř.
- Já jsem Groot. - A nejsem ani kýval.
Já jsem Groot.
„Mýval.“ To máš buřt.
Jak zabijeme nebešťana?
Má tady jádro.
Mozek, duši, nevím, co to je... Planeta to chrání.
Je to v jeskyních...
pod povrchem.
Yondu?
Trysky jsou v háji.
Asi bych měl bejt rád, že jsem byl hubenej.
Jinak bys mě tomu maniakovi doručil.
Fakt si myslíš, že to byl ten důvod, proč jsem si tě nechal, ty jelito?
Sáms mi to říkal, ty starej blázne.
Jakmile mi došlo, co udělal s těma ostatníma dětma...
tak jsem mu tě nemohl dát.
Říkals, že mě chceš sežrat.
Přišlo mi to vtipný.
Ale mně ne!
Jste samej mindrák.
Jasně že mám mindrák.
Vždyť mám tamhle tátu!
Trysky naskočily.
- Máme letět nahoru! - Nemůžem!
Ego chce totiž vesmír tak, jak ho známe, zničit.
Musíme ho zabít.
Rockete!
Jdu na to!
Takže zachraňujem galaxii podruhý?
Asi jo.
Husťárna!
To budeme teda moct brutálně zvednout cenu...
když ji zachráníme dvakrát!
Ty fakt myslíš jen na to, jak se napakovat.
Jen mě to tak napadlo. Jsme kámoši, ne?
Ovšemže mi záleží na planetách a budovách...
a všech zvířatech na těch planetách.
A na lidech.
Pche.
To vzteklé štěně je tak roztomilé, že se mi chce umřít!
Piloti...
vyšlete velvyslance.
Senzory detekují, že naše baterie jsou pod povrchem planety.
Vpřed!
Kapitáne?
Pověz, proč tě tu Ego chtěl?
Potřebuje mý genetický spojení se světlem...
aby mohl zničit vesmír.
Snažil se mě naučit, jak tu moc ovládat.
A umíš to?
Trochu.
Udělal jsem kouli.
Kouli?
Pořádně jsem se zamyslel. A dokázal vymyslet jen to.
Tys „myslel"?
Myslíš, že když ovládám svůj šíp...
že to dělám hlavou?
Tam.
To je Egovo jádro.
Je z tvrdého kovu, Rockete.
To se zmákne.
Musíme pohnout.
Ego nás zanedlouho najde.
Drž ji rovně.
Když se provrtáme dovnitř, zabijem ho!
Kapitáne?
Co je, Kragline?
Vzpomínáš si na tu holku zlatou?
Jo, proč?
Do hajzlu!
Proč nepálíš ty lasery?
Odbouchli nám generátor.
Myslím, že mám s sebou rozbušku.
Rozbuška je nám bez výbušnin k ničemu.
Máme tohle.
Je to dost silný, aby to zabilo Ega?
Jestli jo, tak to vyvolá řetězovou reakci...
v jeho celý nervový soustavě.
To znamená co?
Celá planeta vybouchne.
Musíme odsud rychle zmizet.
Zbastlil jsem časovač.
Jdem!
Už přichází!
Neříkala jsi, že ho umíš uspat?
Když to chce. Je příliš mocný.
Nedokážu to!
Nemusíš věřit, že to dokážeš...
protože já to vím.
Spi!
Nikdy bych si nemyslel, že to dokáže.
Zdá se taková slabá a hubená.
Nevím, jak dlouho ho udržím.
Ten kov je moc tvrdej.
Ta bomba zabere, jen když ji fláknem přímo do Egova jádra.
Jenže tvůj tlustej zadek se těma tenkýma škvírama neprotáhne.
No...
To je blbej nápad.
Akorát že žádnej jinej nápad už nám nezbejvá.
To se mi snad zdá.
„Rockete, udělej tohle, Rockete, udělej tamto.“
To je zase den.
Nejdřív přehodíš tenhle spínač, pak tenhle.
Tím to aktivuješ.
Pak zmáčkneš tenhle čudlík...
což ti dá pět minut, abys moh odtamtud zdrhnout.
Ale ať se děje, co chce...
nemačkej tendle čudlík.
Páč to by odpálilo tu bombu a všichni bysme natáhli brka.
Tak a teď mi to zopákni.
Já jsem Groot.
- Já jsem Groot. - Správně.
- Já jsem Groot. - Ne.
Tendlecten čudlík všechny vodkrágluje!
Tak znova.
Já jsem Groot.
Ne! Přesně to jsi řekl předtím.
Seš vůbec normální?
Kterej čudlík máš zmáčknout?
Ukaž na něj!
Ne!
Hej, vždyť ho znervózňuješ!
Drž pec a sežeň mi kobercovku!
Nemá někdo kobercovku?
Musim přelepit ten smrtonosnej čudlík.
Já žádnou nemám. Zeptám se.
Hej, Yondu...
Nemáš kobercovku?
Gamoro? Nemáš kobercovku?
Kobercovku!
Nech to bejt.
Draxi, nemáš kobercovku?
Jo, průhledná stačí.
Tak proč ses ptal, jestli stačí průhledná, když žádnou nemáš?
Kobercovku nevedem.
Vůbec nikdo nemá kobercovku?
Ne!
Ptal ses Nebuly?
Jo!
Určitě?
Ptal jsem se Yondua...
- a seděla hned vedle něj. - Já věděl, že kecáš.
Ty s sebou taháš drahý baterky a atomovku.
Jestli má mít někdo kobercovku, tak ty!
A přesně o to jde. O všechno se musím starat já!
Jenom nás zdržuješ!
Všichni natáhnem brka.
Trysky zase v čudu!
Bez toho generátoru jsme v loji.
Strážci...
možná vás upokojí...
že vaše smrt nebude bezúčelná.
Bude sloužit jako varování každému...
kdo by se nás pokusil zradit.
Suverény není radno dráždit.
Tohle bude bolet.
Sliby chyby.
Hej!
Ne!
Ne! Ne! Ne!
Vybouchneme!
Petere! Ne!
Co je?
Vypadáš jak Mary Poppins.
Je hustej?
Jo, krutě hustej.
Jsem Mary Poppins, prdi!
Mantis, pozor!
Jen ji to omráčilo.
Za jak dlouho vybouchne ta bomba?
V nepravděpodobným případě, že nás Groot všechny nezabije...
asi za šest minut.
Kragline, potřebujeme zajistit odvoz.
T minus pět minut.
Rozkaz!
Někdo musí být nahoře, až Kraglin přiletí.
Draxi, vezmi Mantis.
Mé bradavky!
Gamoro!
Petere!
Smiř se s tím.
No tak, Petere. Já vím, že tohle není to, co chceš.
Co bych to byl za otce, kdybych tě nutil činit tuhle volbu.
Jo!
Brzy, Petere, budeme jenom my.
Tak mě přestaň štvát.
Musíme nahoru na místo setkání!
Skoč!
Já ti říkal...
že na to nechci být sám.
Nemůžeš uniknout...
smyslu, který dal vesmír tvému já.
Všichni okamžitě ustupte!
Co to je?
Takhle to skončit nemusí, Petere.
Proč ničíš naši šanci?
Přestaň předstírat, že nejsi to, co jsi.
Jeden z miliard.
Z bilionů. I z více.
Jaký vyšší smysl ti může život nabídnout?
Já ten svůj šíp neovládám hlavou!
Ale srdcem...
Neměl jsi mi zabíjet mámu a rozbíjet walkmana.
Groote, jestli mě slyšíš, tak si pospěš!
Nevím, na jak dlouho ho Quill zabaví.
Groote, dělej!
Yondu, brzo to tu bouchne!
Leť do lodi!
Ne bez Quilla!
Musíš se postarat o tu třísku!
Ne bez tebe!
Za celej život jsem neudělal nic správně, potkane.
Tohle mi musíš nechat.
Skafandr a aerotrysky.
Mám od každýho jen jedno.
Já jsem Groot.
Co říkal?
„Vítej mezi Strážce galaxie, vole.“
Jen neříkal to „vole“.
Pa, třísko.
Budeme muset vážně probrat to, jak mluvíš.
Kde je Peter?
Rockete, kde je?
Rockete.
Koukej na mě! Kde je?
Ne. Já ho tady nenechám.
Je mi líto.
Ale dneska můžu přijít jen o jednoho kámoše.
Kragline, leť!
Počkej...
je Quill zpět?
Rockete, kde je Quill?
Rockete!
Kde je Quill?
Ne, musíme přestat.
Ne. Přestaň. Dost.
Poslouchej mě.
Ty jsi bůh.
Když mě zabiješ...
budeš jako všichni ostatní.
A co je na tom špatnýho?
Ne!
Možná to byl tvůj otec, mladej. Ale tvůj táta to nebyl.
Omlouvám se, že jsem to všechno tak voral.
Mám kliku, že jsi můj syn.
Cože?
Yondu, co to děláš?
To nesmíš.
Yondu!
Ne!
Ne! Ne!
Ne!
Kdysi jsem vyprávěl Gamoře...
že jako kluk jsem předstíral, že je můj táta David Hasselhoff.
To je zpěvák a herec ze Země, fakt slavnej chlap.
A teď mi to došlo.
Yondu neměl mluvící auto, ale měl létající šíp.
Neměl překrásný, andělský hlas...
ale hvízdal jako anděl.
A jak Yondu, tak David Hasselhoff prožívali hustý dobrodružství...
a balili sexy kočky...
a bojovali s roboty.
Takže nakonec jsem Davida Hasselhoffa za tátu měl.
Jen jsi to byl ty, Yondu.
Měl jsem vážně super tátu.
Co se snažím říct, je...
že to, co celej život hledáš...
máš někdy přímo vedle sebe.
A ani o tom nevíš.
Já jsem Groot.
Pro nějs byl tříska.
Nebulo...
Byla jsem dítě jako ty.
Snažila jsem se přežívat ze dne na den.
A nikdy jsem si neuvědomila, co ti Thanos dělá.
Snažím se to napravit.
Ve vesmíru je spousta malých holek...
jako jsi byla ty a jsou v nebezpečí.
Můžeš zůstat a pomáhat jim.
Pomůžu jim tím, že zabiju Thanose.
Já nevím, jestli je to možné.
Vždycky budeš moje sestra.
Pete!
Tohle ti našel kapitán na šrotišti.
Kdyby ses náhodou někdy vrátil.
Co je to?
Jmenuje se to Zune.
Tohle teď všichni na Zemi poslouchaj.
Je na tom 300 songů.
300 songů?
Počkej.
Rocket posbíral kousky a sestavil ho.
Yondu by určitě chtěl, abys ho měl ty.
Díky...
kapitáne.
Přiletěli.
Kdo je to?
Obeslal jsem Yonduovy starý kámoše Plenitele a řekl jim, co udělal.
To je Plenitelskej funus.
Jo!
Nakonec nás nezklamal, kapitáne.
Ne, nezklamal, synu.
Nezklamal.
Šťastnou cestu, kamaráde.
Yondu Udonto, uvidíme se ve hvězdách.
Nakonec ho měli rádi.
Jo.
I když na ně ječel.
A byl na ně zlej.
A ukradl baterky, co nepotřeboval.
No jasně že jo.
Co je?
Jen ta...
nevyřčená věc.
Je to překrásné.
To je.
A ty také.
Uvnitř.
Je to hanba, že se...
musel Yondu tak tragicky obětovat, abychom se dali zase dohromady.
Myslím, že by byl pyšnej, že je z nás zase jedna banda.
Moje řeč.
Jo!
Tolik jste mi chyběli.
Tak jo!
Tak co něco uloupit?
České titulky Vojtěch Kostiha
Velekněžko, Rada čeká.
Hněvají se, že jsem plýtvala našimi zdroji.
Až uvidí, co jsem zde stvořila...
jejich hněv se rozplyne.
Je to nový typ inkubační kapsle?
To, mé dítě...
je další krok naší evoluce.
Mocnější, krásnější...
schopnější zničit Strážce galaxie.
Asi mu budu říkat...
Adam.
Teda.
To myslíš vážně?
Musíš si tu uklízet. Máš tu děsnej chlív.
Já jsem Groot.
Já neprudím. Sám prudíš.
Víš, co je pruda?
Dřepět tu a furt pařit tu přiblblou hru.
A zakopávat o ty tvý šlahouny je taky pruda.
Nejsem prudič.
Já jsem Groot.
Už vím, jak se cítil Yondu.
V těchto těžkých dobách...
pamatujme, že...
My. Jsme. Groot.
Hej, chlapi.
Počkejte. Kam to jdete?
Měli jste mě odvézt domů.
Jak se odtud dostanu?
Hej! Bože...
Mám ještě spoustu historek.
Á, chlapi.
Bože.