CinemArt uvádí
Tohle je Blp.
Leží tak daleko, že možná ani neexistuje.
Moje vesnice, jedním slovem: odolná.
Stojí tu mnoho generací, ale všechny domy jsou nové.
Vzduch je svěží, voda čistá a na výhledy si nemůžeme stěžovat.
Jediný problém jsou škůdci.
Jenže všude jinde mají myši nebo komáry.
Tady jsou...
Draci.
Snad každý by utekl.
My ne.
Jsme Vikingové.
My neutíkáme, my boje vyhledáváme.
- Škyťáku! - Brejvečír!
- Běž domů! - Půjdu, jenom musím...
Překážíš nám! Zase!
Škyťáku, dělej mrtvýho!
Draci tady představují menší problém.
Tady, ale vlastně všude.
Tak jsme přenesli boj k nim.
A jak nám to zatím jde?
Pomoc!
Ech.
Co tady děláš?
Co zas ten kluk dělá venku?
Schovej se. Dělej.
To je Kliďas Velikán,
náčelník kmene.
Když byl batole,
urazil prý jednomu drakovi hlavu jako nic.
Jestli tomu věřím?
Rozhodně.
Tak co tu máme?
Garvany. Nodry. Zipáky. Skřipouchy.
A Šňupina viděl děsovce obludnýho.
- Nějaký noční běs? - Zatím ne.
Dobře.
- Pojď za mnou. - Rozkaz.
Pojďte, vy mrchy!
Slyšeli jste? Dělejte, chlapi!
Zas někde trajdáš?
Tvař se, že tu nejsem.
Vypadnu odsud dřív, než bys řekl...
Kam ten spěch?
No tak, prosím!
Tenhle halama s umělýma končetinama je Tlamoun.
Na. Dělej.
Už odmalička jsem jeho učedníkem.
Nespouštím z tebe oko.
Správně bych tu neměl být.
A to je pro tebe překážka?
- Hoď sebou! - Dělej!
Pospěš si!
- Hlídejte spíže. - Rozkaz.
- Chraňte dobytek. - Rozkaz.
A dejte majzla na noční běsy.
Kladivo.
Hasičský družstvo!
Hasičský družstvo. Blpský hustý děcka.
Užijou si spoustu akce.
Chlapi, jděte stranou!
Ale bez svojí kapitánky nejsou nic.
Ona je kometa naší generace.
Září, aniž by se snažila.
Ta, která všem dá kouř...
Astrid.
Co je?
Nemáš bejt v posteli?
No tak. Do práce.
Ale já chci taky jít ven! Ukázat se, zapsat se.
Už ses ukázal dost, ale vždycky neslavně.
Dej mi dvě minuty. Zabiju draka.
Můj život se hned nekonečně zlepší.
Možná i sbalím holku.
Za tebou je zipák!
Astrid?
Ale ta je skutečnej Viking.
Ty neuzvedneš kladivo. Nezvládáš sekyru.
Ani neumíš házet tímhle.
To sice ne, ale tohle hází za mě.
- Další bazmek. - Kompletně předělanej, a má...
- Má to... - Škyťáku!
dvě hlavně.
To je právě ono.
O tom přesně mluvím.
Menší problém s kalibrací.
Jestli se chceš někdy postavit drakovi,
musíš zahodit všechno...
všechno tohle.
Ukazuješ na mě celýho.
Jo. Přestaň bejt sám sebou.
Ó, ano!
Věř mi, že si zahráváš s ohněm.
Mě nejde zadusit!
Poneseš následky!
Já to klidně risknu.
Nabrus ten meč. Hned.
Já se jednou dočkám.
Protože zabít draka tady znamená všechno.
Garvan je balvan.
Když jednoho sejmu, každý si mě všimne.
A zipák?
Exotický, úžasný.
Dvě hlavy, tupl prestiž.
A kdybych sťal nodra, hned by bylo jasný, že k nim patřím.
Pojďte, chlapi!
Našli ovce!
Perte to do nich vším, co máme!
A pak je tu děsovec obludný.
Nabít!
Na toho si troufnou jen ti nejlepší.
Ale největší trofej je drak, kterého ještě nikdy nikdo neviděl.
Říkáme mu...
Noční běs!
Pryč!
A už je tu noční běs!
Nekrade jídlo. Neukazuje se.
A nikdy nemine.
Je jich tu moc! Hoďte sebou!
Teď je na řadě starej Tlamoun.
Zachraňte stádo!
Zůstaň tady.
Tady. Ani se nehni.
Nočního běsa ještě nikdo nezabil.
Na ně!
A proto můžu být první já.
- Zase ty? Vrať se dovnitř! - Vím, proč to dělám!
Ještě přijdeš k úrazu, Škyťáku!
Já vím! Pardon.
Dej to sem!
Dejte bacha!
Ten nodr má pořád páru!
No tak. Chci si vystřelit. Chci si vystřelit.
No tak, ukaž se.
Já ho trefil.
Já ho trefil!
Viděli jste to někdo?
Kromě tebe.
Bohové!
Hrubče, nenech tu mrchu utéct!
Díky moc.
Vyflusal ses.
Umíš i něco jinýho?
Jo. To jsem si myslel.
A ještě jednu věc byste měli vědět.
Pozor!
Promiň, tati.
Pozor!
Ale sundal jsem nočního běsa.
Tentokrát je to vážně pravda, fakt jsem ho trefil!
Jo, draka, kterýho nikdy nikdo neviděl.
Protože používá noc jako kamufláž!
Když přivřeš oči, vidíš ho proti hvězdám.
Tak jsem ho sestřelil.
Dost!
Dost.
Pokaždý když vystrčíš nos, něco se stane.
Ty nevidíš, že mám horší problémy?
Zima klepe na dveře a musím nakrmit celou vesnici!
Jen tak mezi námi, většina z nich je vykrmená už dost.
To není vtipný, Škyťáku!
Proč neumíš splnit jednoduchej rozkaz?
Protože si nemůžu pomoct!
Když vidím draka, hned ho musím zabít.
Chápeš? Už jsem takovej!
Jsi ledajakej, synu,
ale drakobijec rozhodně nejsi.
Vrať se do domu.
Ty na něj dohlídni.
Mohls to vůbec podělat víc?
Kohokoli jinýho by už dávno z ostrova vykopli.
Být synem náčelníka má asi svoje výhody.
Ale bez náčelníka...
Nicméně můj táta je na mě fakt pyšnej, takže...
Tati! Zrovna jsem...
Nemluv se mnou před lidma.
- Ale já ho vážně trefil. - No jasně, Škýťo.
- Nikdy neposlouchá. - To máte v rodině.
A když náhodou jo,
vždycky se u toho děsně kaboní,
jako by mu někdo sežral guláš.
Ten výraz znám.
Ale máš to úplně pomotaný.
Jemu nevadí, jak vypadáš.
Nemůže vystát, jakej jsi uvnitř.
Díky, žes to tak shrnul.
Počkej. Vadí mu,
že se snažíš bejt něco jinýho, než jsi.
Já jen chci být jedním z vás.
Já vím, že jo.
Neříkal jsem, že to bude snadný!
Ale nezapomeňte,
že jsme všichni potomci těch nejlepších bojovníků s draky
ze všech míst, kam Vikingové dopluli.
A zůstali tady právě proto,
že je to co by kamenem dohodil k hlavnímu hnízdu draků.
A když ho zničíme,
můžeme ty ďábly nadobro vyhladit.
- Zničit? Vždyť ani nevíme, kde je. - Přesně tak!
To hnízdo mi zní čím dál víc jako báchorka.
- Jsme vyčerpaný. - Jo.
A čeho jsme dosáhli?
Ničeho!
Máme svůj cíl!
Ale prosím tě!
My jsme válečníci z Blpu!
Kmen tvrdý jako křemen a houževnatý jako řemen!
Ne?
Flegmo,
viděli jsme, jak jsi dostala zipáka. Jen jednou rukou!
Jo.
Sice jsi při tom přišla o nohu,
ale vyšla jsi z toho vítězně, ne?
- No, já... - Ano.
Blivno, tvůj lid přišel z Dálného východu.
Fungi, tvůj přece až z Hedvábné stezky.
Lugi. Tvůj přišel ze sluncem vyprahlých břehů Blálandu.
A podívejte! Jsme tu a pořád bojujeme.
Pořád si kryjeme záda.
To se chcete opravdu sbalit a jet domů,
když tyhle bestie ohrožujou území nás všech?
- Dáme se zastrašit? - Ne.
- Dáme? - Ne.
- Dáme? - Ne!
Dáme?
Ne, řekl bych, že ne.
To jsem si myslel.
Stařeno Gothi, dej nám znamení.
Máme šanci najít to hnízdo, než zamrzne moře?
Tohle mi stačí.
Zas vyplujeme do mlhy.
Slyšeli jste všichni? Připravte lodě!
Mám si vzít ruku na držení věder, až nám podpálí lodě,
nebo ruku na plavání, až nám je potopí?
Kam ten spěch, Tlamoune?
Nemám čas, abych letos cvičil nováčky,
takže je to na tobě.
Přechodovej rituál.
Škyťák už je dospělej, že?
Myslím ostatní.
Jo. Takže za mě zatím zaskočí v kovárně.
Žhavá ocel, meče jako břitvy, dost času na hraní.
Co by se mu mohlo stát?
Co já si s ním počnu, Tlamoune?
Pusť ho k výcviku.
Ale já mluvím vážně.
To já taky.
Ten kluk po ničem jiným netouží.
Věř nebo nevěř,
on chce, abys na něj byl pyšnej.
Jenže on má vlastní hlavu.
To má po svý matce.
A víš, jak dopadla.
Jo, páč Valka byla palice.
- Když já jsem byl kluk... - Už zas!
tak jsem poslouchal a tvrdě jsem dřel.
Protože jsem věřil v to, co Viking dokáže.
Srovná se zemí hory i lesy, zkrotí moře.
Věděl jsem, co jsem zač a co ze mě bude.
Ale Škyťák...
On takovej není.
Jaká je šance, že půjde v mých stopách?
Jo.
Nemůžeš mu bránit, Kliďasi.
Můžeš ho jenom připravit.
Pravda totiž je,
že mu nebudeme navždy stát za zadkem.
A stejně zase uteče.
Teď už taky někde lítá.
Jak jsem mohl ztratit celýho draka?
Já to dal.
Já to dal!
Proč nemůžeš bejt mrtvej?
Teď tě musím zabít.
Škyťáku?
Tati...
Já bych ti chtěl něco říct, tati.
Taky s tebou musím mluvit.
- Naučíš se bojovat s draky. - Už nechci bojovat s draky.
- Cože? - Cože?
- Tak začni. - Ne, ne, ty začni.
Ať je po tvým.
Výcvik drakobijců. Začneš ráno.
Páni, fakt jsem měl začít spíš já.
Říkal jsem si totiž,
že máme nadbytek Vikingů drakobijců,
ale máme dost Vikingů pekařů...
Tvoje zbraň.
Tati.
Já nechci bojovat s draky.
No tak! Vím, že chceš.
Ne. Zkusím to jinak. Nezvládnu zabít draka.
Ale brzy jo.
Ne, jsem si extra super jistej, že ne.
Je čas, Škyťáku.
Slyšels mě vůbec?
A slyšels ty mě?
Pravé Vikingy tvoří Zkouška ohněm.
Kuje z nás hrdiny
a budoucí náčelníky.
Já nejsem nic z toho.
Nejsem jako ty, tati.
Poslyš.
Když třímáš sekyru,
nosíš s sebou i nás všechny.
Takže chodíš jako my,
mluvíš jako my,
myslíš jako my.
S tímhle je šlus.
Ukazuješ na mě celýho.
Platí?
Tenhle rozhovor je dost jednostrannej.
Platí?
Platí.
Fajn.
Trénuj.
Vrátím se.
Tedy nejspíš.
Já budu tady.
Možná.
Vítejte na Zkoušce ohněm!
Na tuhle chvíli jsme čekali!
Musím si vybrat flek pro svoji sochu.
Zevnitř to vypadá mnohem větší.
Chápete, že tu opravdu stojíme?
Tady náčelník Žlučák zabil plíživou smrt.
A náčelník Ťafan tu zabije všechno ostatní. Sleduj mě.
Už se těším, až utržím válečný zranění.
Jo, třeba hnusnej šrám přes celej ksicht.
- Možná jsem... - Suchar?
ale já se hlavně těším, až uvidím zblízka živý, skutečný draky.
Klidně se obejdu bez těch trvalých zranění a...
Ale jak získáš slávu?
Jo, bez jizvy to není pořádná sranda.
Moje řeč!
Bolest. Tu miluju.
Bezva. Kdo ho sem pustil?
Tatínek asi zatahal za nitky, co?
- Nejste na to vy dva už moc starý? - Jau.
- Cos to říkal, ty frajírku? - Zopakuj to!
To je citlivý téma.
Párkrát už u zkoušek rupli.
Bylo to přesně čtyřikrát.
Oni nás jen nechtěj pustit dál. Protože si nás tady považujou.
Tos přehnal, Škyťáku.
A máš fakt super jméno.
Vždyť ty jsi Snoplivec.
Přesně tak.
To je mužný vikinský jméno.
V ságách to znamená „ten, kdo tě ztluče jako snop“...
Sklapni!
Dáme se do toho.
Smradi blbý.
Dneska se zapojíte do starobylý tradice.
Každej usmrkanec z našeho kmene musí v týhle aréně přežít,
pokud chce jednou bojovat po boku ostatních.
Bude to rasovina.
A bude to hodně, hodně nebezpečný.
Ale ten nejlepší z vás získá titul Krále bijců.
A s ním...
A s ním
i tu čest zamordovat svýho prvního draka před celou vesnicí.
Žádné větší slávy není!
Co je?
Škyťák už zabil nočního běsa.
Takže už je teď mimo soutěž, nebo...
Kašli na něj.
Jsi tenkej. A slabej.
Nebudeš tak nápadnej cíl.
Budeš pro ně malý sousto, co nestojí za námahu.
Draci půjdou spíš po těch,
co maj víc vikinský proporce.
Za těma dveřma je výběr z druhů, proti kterým budete bojovat.
Nodr smrťák.
Rychlost 8, krunýř 16.
- Zipák ohavný. - Zákeřnost 11. Krát dva.
- Děsovec obludný. - Chrlivost 15.
- Hrůzák hrozivý. - Rychlost 8, jed 12.
Zavři zobák!
Ty vlněná koule!
A nakonec strašlivý garvan.
Síla stisku 8.
Počkej, vazoune,
nechtěl bys nám nejdřív říct, jak na to?
Lepší je učit se za pochodu!
Dneska natrénujeme obranu.
Když vás ožehne, jste venku.
A nebo mrtví.
Takže co potřebujete nejdřív?
- Štít! - Štít, ano. Vpřed!
- Z cesty! - Ten je můj!
Nejdůležitější součástí výstroje je štít.
Když si musíte vybrat mezi mečem a štítem...
Polož to.
berte štít!
- Naval! Najdi si svůj! - Můj, můj, můj!
Ty...
Ťafane, Rafano, jste venku!
Štít má i další využití. Rámus!
Rámuste, abyste drakovi ztížili míření!
Pamatujte, že každej drak má omezenej počet šleh.
Víte, kolik má garvan?
- Šest! - Šest, ano!
Pro každýho z vás jednu!
Ale ještě je zajímavý,
že šutry z různých oblastí se liší minerálním...
Co to tam děláš?
Co tady děláš? Mazej tam!
Rybinoho, končíš.
Čtyři šlehy.
Jo. My dva to tady převálcujeme.
Asi proto, že jsme si souzený.
Je to vyřazovací hra, pako. Král bude jen jeden.
Snoplivče, jdeš ven!
Tři šlehy.
Takže jsme zbyli jen my.
Ne, jen já.
Hej! Tady jsem!
Jo!
Výborně, Astrid.
Jen dvě šlehy.
Ale no tak.
Škyťáku, končíš.
- Poslední šleha! - Bacha!
Škyťáku!
Konec lekce!
Běž zas chrápat, ty přerostlej buřte!
Pamatujte, draci vám vždycky...
vždycky...
půjdou po krku.
Tak proč ty ne?
Tak jo.
Zhodnotíme si to, ano?
Co Astrid na cvičišti pohnojila?
Špatně jsem načasovala salto.
Proto mi nevyšel přemet vzad.
- Jo, všimli jsme si. - Brácha!
Nenavážej se do ní! Dělá, co může.
Jo. Nebičuj se, to vychytáš.
Příště dělej to co já...
Astrid má pravdu.
Musíte na sebe bejt tvrdý.
Stačí jeden slabej článek.
Stihls to, jo?
Musíš to začít brát trochu vážně,
protože žijeme na bitevním poli.
A jestli jste si nevšimli, protivník vyhrává.
Musíte získat všechny dostupný výhody.
Takže pokud ho ještě neznáte, dovolte, abych vám představil...
Lexikon draků.
Všechno, co víme o dracích, které zatím známe.
Všechny kmeny do těch stránek otiskly svoje zkušenosti.
Je to naše největší cennost.
Dneska dračí nálety nehrozí, tak šprtejte.
To máme jako číst?
Já už to četl nejmíň stokrát.
Třeba gejzírník na vás vychrlí vařící vodu.
A pak je tam další...
Proč mám číst slova,
když můžu zabíjet věci, o kterých ty slova říkají věci?
Viď? Já jsem spíš týpek, o kterým jiný týpci knížky píšou.
Přesně.
Jo!
Žádnej strach, zodpovím všechny vaše dotazy ohledně draků.
Údaje, čísla. Vyrobil jsem i kartičky.
Ptejte se na cokoli.
Přestaň dolejzat!
- Vyzkoušej mě hned! - Na to zapomeň.
Takže...
To zní jako krutě dobře strávenej čas, co?
Četla jsem to.
Počkej...
možná že nejsou tak zlí, jak si myslíme.
Jsi fakt šílenej, nebo to jen hraješ?
A není ještě třetí možnost?
Jsme tu, abychom vyhladili draky.
Proto se tu sešly naše nejlepší kmeny.
Protože ano, jsou tak zlí, jak si myslíme.
Jo, já vím, jenom říkám,
že za to můžeme i my.
Osídlili jsme jejich území,
bereme jim jídlo.
Páni.
Ty žiješ v jiným světě, že jo?
Co? Proč...
Jen se vezeš, ničeho si nevážíš.
Nemyslím si, že...
Nikdy sis nemusel nic odmakat, rvát se o příležitost.
Ale víš co?
Já jsem začala od nuly.
Žádnej táta náčelník,
žádný výmluvy, nic zadarmo.
Nebojím se makat.
Udělám cokoliv, abych dokončila práci,
což v tomhle případě znamená vyhladit pro dobro lidstva draky.
Jo.
A víš, co chystám?
Trochu se bojím zeptat.
Mám v merku ten váš obří barák.
Jednou budu náčelnice.
O tom nepochybuju.
Vlastně myslím, že by můj táta zajásal.
Jsi potomek, kterýho si vždycky přál.
A místo toho dostal...
tohle.
Jdi mi z cesty, Škyťáku.
„Klasifikace draků.
Útočnost. Děsivost. Tajemnost.
Hromohlas.
V ohrožení vydává Hromohlas ohlušující řev,
který zabíjí vše živé kolem.
Velmi nebezpečný, nutno zabít.
Rubavec.
Skřipouch.
Plíživá smrt.
Spaluje oběti.
Zahrabává oběti.
Rdousí oběti.
Svléká oběti z kůže.
Smrtelně nebezpečný.
Nutno zabít. Nutno zabít. Nutno zabít.
Noční běs.
Velikost neznámá, rychlost neznámá.
Pekelný potomek blesku a samotné smrti.
Nikdy se s ním neměřte.“
Už je skoro cejtím.
Jedeme...
k Belzebubově bráně.
Už je to tu zas.
Ostře vlevo!
Nasadit vesla! Vykasat plachty!
Najednou!
Výš!
Nejsme tu sami!
Nad námi!
Otočte to!
Jsou všude kolem!
Hele, náhodou...
jsem si všiml, že v tý knížce není vůbec nic o nočních běsech.
Nemáme ještě nějakou jinou?
Brožurku o nočních běsech?
Soustřeď se, Škyťáku!
Vůbec se nesnažíš.
Dneska trénujeme útok.
Nodři jsou rychlí a hodně mrštní.
Musíte být rychlejší a mrštnější.
Promiň!
Začínám vážně pochybovat o tvých učebních metodách!
Hledej slepej bod! Každej drak nějakej má.
Najdi ho, schovej se v něm a udeř!
Koupeš se někdy?
Máš problém? Najdi si vlastní slepej bod.
Běž!
Slepej bod má. Hluchej bohužel ne.
Jsem raněnej! Strašně moc raněnej!
Víš, jak se přiblížit k bočnímu běsovi?
Čert ví, páč to do dneška nikdo nepřežil.
A teď mazej!
Jo, já vím, ale hypoteticky...
Škyťáku!
Dolů!
Zachraň se!
Já ho vyřídím.
Aha, tak ne.
Nemůžu za to, Astrid.
Oslepilo mě světlo ve tvých očích!
Počkej! Co to děláš...
Ano! Skvěle, Astrid!
Není nad to dát jim ochutnat vlastní medicínu, co?
A taky: „Skvěle jsi asistoval, Snoplivče.“ Tým snů!
Bere to vůbec někdo z vás vážně?
Ber to vážně.
Protože válka našich rodičů bude brzo i naší válkou.
Vyber si konečně stranu.
Tak jo.
Bezzubka?
Vsadil bych se, že máš...
zuby.
Já ale už další nemám.
Díky?
To si děláš srandu, ne?
Pak se otočil, chňapnul po mně a jedním rafem
mi ukousl hnátu a celou ji schramstnul.
Asi se pak pochlubil ostatním,
páč za měsíc mi zase jinej ucvakl haksnu.
Nejspíš Skřipouch. Pilovité zuby. Síla stisku 17.
Pomstím tvoje končetiny, vazoune.
Každýmu drakovi, kterýho potkám, useknu ruce i nohy.
Ne.
Jděte po křídlech a ocase.
Když drak nelítá, nemůže frnknout.
Uzemněnej drak je mrtvej drak.
Ale bez všeho ostatního se obejdou.
Přijdu o všechny končetiny.
Rafana se hlásí, že přijde aspoň o jednu.
Co je? Jsme dvojčata, cítím tvou bolest.
Vy jste dvojčata?
Nerozeznala nás ani máma.
To mě podrž.
Přesně tak. Astrid na to jde moc chytře.
Spěte, dokud to jde.
Kliďas se brzy vrátí.
A jeden z vás pak bude mít tu čest zabít draka.
Otázka zní, kdo?
Bezzubko!
Nesu snídani!
Co ty na to, bráško?
Počkej.
Tady máš tresku.
A lososa!
A tady je uzenej úhoř.
Úhoře ne! Ruším úhoře!
Jo,
já ho taky nemusím.
Tak jo.
Správně.
Jez, co ti chutná.
Já si budu tady vzadu
zatím hledět svýho.
Tak jo.
Dobrý.
To není špatný.
To půjde, pokud...
Počkej!
Bezzubko, ne!
Bohové!
Tak jo!
Funguje to!
Jo!
Dneska musíte pracovat v týmu.
Když budete spolupracovat, tak možná přežijete.
Víte, mokrá dračí hlava nemůže šlehat oheň.
Jenomže ohavnej zipák je obzvlášť zrádnej,
páč jedna hlava plyn pouští a druhá ho zapaluje.
A vy musíte zjistit, která je která.
Zlomte vaz!
Pilovité zuby vstříknou jed pro natrávení kořisti.
Svoje oběti udržuje naži...
naživu.
Jsem fakt ráda, že jsme v jednom týmu.
Holky musí vždycky držet při sobě.
- Ale pak tě klidně sejmu. - Kuš.
Myslím, že už jsem si Astrid získal.
Když mě vidí, klopí přede mnou zrak.
Ptáš se na radu toho pravýho.
Neptal jsem se...
Jestli něčemu mozek vikinský holky neodolá, je to...
Bacha!
- Hej! - To jsme my, vy paka!
Bleskový reflexy. Vidím hnusný hlavy, útočím.
Jen jednu hnusnou hlavu, Astrid.
Zachraňte se!
Taky si rád s obětmi pohrává.
Odtrhává jim končetiny.
Můžeš s tím přestat?
Rybinoho!
Špatná hlava.
Utíkej, Škyťáku!
To ne!
Jo! Zpátky!
Uteč, Škyťáku.
Nebudu to říkat znova!
Jo.
Jo, správně. Zalez do kotce!
Tak. A zamysli se nad sebou.
Tak co? Pro dnešek konec?
Já totiž ještě musím něco...
Takže se uvidíme zítra.
Počkej!
Ale no tak! Aspoň to zkus!
Teď tady umřu!
Počkej, ne!
Ne, prosím!
Jenom se trochu natoč!
Počkej, ne!
- Uhni mi z cesty! - Běž, běž, běž!
Dávejte bacha! Do slepýho bodu!
Dostanu ho! Je můj!
Proč ho ženeš sem?
Skrčku! Jak se jmenuje?
- Nevzpomínám si. - Zpomal!
- Pokoušíš se nás ztrapnit? - Ne.
Toho garvana jsi vyřídil neskutečně.
Dělám to běžně, ale odkud to umíš ty?
Umí co? Co to vlastně bylo?
Moc rád bych vám to vysvětlil,
ale zapomněl jsem v aréně sekyru.
Hodnej dráček! Kdo je hodnej dráček?
Dobrý.
Jo, jo. Poškrábat?
Tady někde?
Škyťák!
Tamhle je.
Škyťáku!
Tak jo.
- Můžu mít otázku? - Říkal jsem si,
že spolu musíme v aréně vytvořit tým!
Hrůzák hrozivý!
Je velkej jako můj...
Sundejte ho!
A zbytek lodí?
Tati!
Dej mi to.
Chyběls mi.
Ale super mužným způsobem.
Musím ti vyprávět o Zkoušce ohněm.
Rozhoduje se mezi... tati?
Tati?
Fajn, uvidíme se doma!
Takže žádný hnízdo?
Ani náhodou.
Doufám, žes byl úspěšnější.
Jestli tím myslíš, že jsou tvoje otcovský trable vyřešený,
tak jo.
Slyšels to, náčelníku?
Všem se tak ulevilo.
Starej Škyťák už je fuč.
Jo. Ten nekňuba nám nechybí.
Škyťák je...
pryč?
Jo. Skoro každý odpoledne.
Ale divíš se mu? Celebrity mívají docela těžkej život.
Ani se nemůže projít po vesnici,
aby se na něj nelepili jeho fanoušci.
Kdo by to řekl, jak to s těmi...
bestiemi umí?
Tak pojď, bráško.
Hezky pomalu a klidně.
Jdeme na to.
Pozice tři. Ne, čtyři.
Můžeme?
Tak pojď!
Jo, funguje to!
Moje vina!
Jo, dělám na tom.
Pozice pět!
Pojď, bráško!
Jo! Leť, dráčku!
To je paráda! Mít vítr...
v taháku! Stůj!
Bohové!
Jo!
- Synu! - Tati! Jsi zpátky!
- Tlamoun tu není, takže... - Já vím.
Přišel jsem za tebou.
Vážně? A proč?
Ty tajnůstkáři jeden.
Cože?
Jak dlouho sis myslel, že to přede mnou utajíš?
Ale já vůbec nevím, o čem mluvíš...
Já vím úplně o všem,
co se na tomhle ostrově šustne.
Takže mi řekni...
o tom drakovi.
Bohové, tati.
Moc se omlouvám.
Chtěl jsem ti to říct, ale nevěděl jsem jak...
Ty se nezlobíš?
Cože? Co?
Po tomhle jsem toužil!
- Vážně? - No ano!
Ale věř mi, bude to ještě lepší!
Jen počkej, až poprvý vykostíš nějakýho nodra!
Nebo až poprvé nabodneš na oštěp hlavu garvana!
To je pocit.
Pěkně jsi mě tahal za nos, synku.
Tolik let jsi předstíral, že jsi ten nejhorší Viking, co kdy Blp spatřil!
Odine, byl to očistec!
Já nad tebou skoro zlomil hůl.
A tys na mě celou dobu hrál habaďůru.
Thore Všemohoucí!
Kdo by řekl, že zazáříš zrovna
při výcviku drakobijců?
A možná budeš i Král bijců.
Jako tvůj fotr.
Kdo ví?
Počkej. Teď, když se ti v aréně tak daří...
Já radši...
- Seď. - Dobře.
spolu konečně máme o čem mluvit.
Takže, já...
Já...
Něco pro tebe mám.
Jo, aby...
se ti při výcviku nic nestalo.
Mamka by chtěla, abych ti tohle dal.
Páni, díky.
Část jejího náprsníku.
Má dvě půlky.
Abys měl...
pocit, že je s tebou.
Nos ji hrdě, synu.
Dodržel jsi svou část dohody.
- Jo. - Jo.
- Unavenej? - Jo, asi už půjdu spát.
Fajn pokec.
- Zítra máš velkej den. - Jo, Zkoušku ohněm.
- Jo, Zkouška ohněm. - Ta mi dá zabrat.
- Držím palce. - Díky.
- Snad oceníš... - ... tu prsní helmu.
- Jo. - Jo.
No nic, tak dobrou noc.
Už žádný triky! Titul Krále bijců chci já.
Jo, jasně, je jen tvůj. Klidně si kraluj.
Promiň.
Poslední šance. Využij ji.
No tak!
Do toho, Astrid!
- Do toho, Škyťáku! - Makej!
Ne!
Ty zakrslej krysožravej...
Je hezký, že to bere sportovně.
Ty!
- Dobře! - Zatím!
- Kam ten spěch? - Ticho!
- Nemůžu, já dorazím pozdě... - Kam? Kam dorazíš pozdě?
- Další ročník... - Ticho.
Zkoušky ohněm dospěl ke konci.
Stařena Gothi učinila rozhodnutí.
Novým Králem bijců bude...
Dokázals to, Škýťo!
Vyhrál jsi Zkoušku ohněm!
Budeš moct zabít draka!
To je pašák!
Škyťáku, vyhrál jsi!
No jo!
Hurá! Už se těším, až...
zmizím a nikdy se nevrátím.
Tak jo, bráško. Je čas!
Mluvíš mi z duše.
Co tady...
Co ty tady děláš?
Hledám odpovědi.
Co tady děláš ty?
„Bráška“ je tvůj trenér? To on tě tak vymódil?
Vím, že to vypadá podezřele, ale já tu kupodivu...
Tak jo, máš pravdu, já už...
Už toho lhaní nechám. Šiju si tu oblečky!
Řekni to všem, ale pojď zpátky!
Proč mi to děláš?
To máš za ty lži.
A tohle za všechno ostatní.
To ne.
Běž. Běž!
- Ne! Ne. - Co...?
Bezzubko, ne! Stůj!
Neboj se! Ona je hodná! Je hodná!
Bezzubko? Astrid.
Astrid? Bezzubka.
Je to noční běs.
To bych nedělal.
Jsme v háji.
Počkej! Kam si myslíš, že jdeš?
Škyťáku!
- Sundej mě odsud! - Dej mi šanci ti to vysvětlit.
Nic mi nevykládej, neposlouchám tě!
Tak budu mlčet! Ale ukážeme ti to.
Prosím, Astrid.
Co je tohle?
To je můj vynález.
Jsem něco jako druhej pilot.
Ať to mám rychle za sebou.
Jak si přeješ.
Bezzubko?
Letíme dolů.
Piánko.
Není se čeho bát.
Ty syčáku!
Říkals, že jsi druhej pilot!
To jsem! Jen dočasná porucha na drakovi!
Máme vymakanej systém, zapomněls?
Jestli to přežijem, tak tě zabiju!
A teď vývrtka!
Děkuju pěkně, ty šílenej plaze!
Prosím, ať už to skončí!
Jak vidíš, není to v mojí moci!
No tak promiň!
Bezzubko, omlouvám se!
Fajn.
Přesvědčils mě.
Ale stejně musíš zítra jednoho draka zabít.
- Když jsme přesvědčili tebe... - Co?
Vezmeš na tu krasojízdu celou vesnici?
Nesmažeš tím, co nám provedli, Škyťáku.
Loví nás. Kradou nám jídlo a...
A jeden mi vzal mámu.
- Ale proto se máme dál zabíjet? - A co bys dělal?
Já nevím.
Ale překazilas nám útěk, tak mě nech přemýšlet.
Hele, možná tě neprásknu.
A my tě možná neshodíme do moře.
Bráško, co je?
Co ti je?
Počkej!
Skrč se!
Bezzubko, odnes nás odsud.
Jako by si někam nesli kořist.
Ale co jsme pak my?
To je dračí hnízdo.
Můj táta by se teď asi zbláznil.
Co to je?
Fajn, bráško, mizíme.
Nechápu, že jsme na to nepřišli mnohem dřív.
Teď už je mi to jasný.
Je to jako obří včelí úl.
Spousta dělnic a královna. Alfa drak.
Poroučí jim.
Jdeme za tvým tátou.
Ne, ne, ne, ještě ne!
Oni zabijou Bezzubku.
Astrid,
musíme to promyslet. Důkladně.
Škyťáku, právě jsme objevili dračí hnízdo.
A ty si to chceš nechat pro sebe?
Abys chránil svýho mazlíčka?
To myslíš vážně?
Jo.
Dobře.
Tak co tedy uděláme?
Dej mi čas do zítřka.
Něco vymyslím.
To je za ten únos.
Hej, ty nic jako...
A tohle... za to ostatní.
Co je?
Inu, konečně zase můžu vyjít mezi lidi.
Dobrá.
Kdyby mi někdo řekl, že se za pár týdnů
Škyťák vypracuje z běžnýho Škyťáka...
až na vítěze Zkoušky ohněm,
přivázal bych ho ke stěžni a poslal na moře!
Jako pomatence!
A tomu věřte.
Ale je to tak.
Můj syn vážně získal titul Krále bijců.
Nikdo není tak v šoku...
a tak hrdej jako já.
Dneska se můj syn stane válečníkem.
Dneska se stane jedním z nás!
Jo!
Škyťák! Škyťák! Škyťák!
Bacha na toho draka.
Drak mi teď vrásky nedělá.
Hele, pokusím se to celé ukončit,
ale kdyby se něco zvrtlo, tak se...
do toho nepleť.
Můj táta si tě moc váží.
Jo.
Ale...
ty máš něco, co já nemám.
Nemá to nikdo z nás.
Takže budu stát při tobě.
Stůj co stůj.
Je čas, Škyťáku.
Vytři jim zrak.
Škyťák! Škyťák! Škyťák!
Jeď, kámo!
Ukaž jim, co jsem tě naučil!
Mám tam být já.
Dobrý? Dav šílí, že jo?
Já bych si vzal kladivo.
Hele, dej mu šanci.
Já můžu.
Co to vyvádí?
Já ti neublížím.
Nejsem jeden z nich.
Zastavte to.
Ne! Tohle musíte všichni vidět.
Jsou jiní, než si myslíte.
Nemusíme je zabíjet.
Zastavte to! A hned!
Uhněte mi!
Uteč pryč, Škyťáku!
Škyťáku!
Rychle! Polez! Chyť ho za ruku!
- Chyť se mě za ruku! - Dělej!
Polez! Chyť ho za ruku!
Astrid! Vrať se sem!
To je rozkaz!
Honem!
Škyťáku!
Noční běs.
Noční běs! On existuje!
Tak jo, bráško. Dělej, leť.
Rychle! Obejděte ho ze strany!
Jdi mi z cesty, Škyťáku!
Dost! Jen to zhoršujete!
Astrid!
Držím to, běž!
Kliďasi, on ti neublíží!
Ne!
Bezzubko!
Ne!
Na zem s ním!
Chyťte ho za nohy!
Držte ho na zemi!
Ne! Neubližujte mu!
Ani krok!
A ty...
Dejte ho k ostatním.
- Měl jsem to tušit! - Tati.
- Já byl tak slepej! - Tati!
- Dohodli jsme se! - Ale to bylo předtím,
než se to zamotalo.
Takže ten tvůj výkon v aréně byl jenom trik? Jen lež?
Ne, měl jsem ti to říct mnohem dřív!
Vylij si vztek na mně, ale prosím, neubližuj Bezzubkovi!
To je ten drak?
O něj si děláš starost?
Ne o lidi, cos málem zabil?
On není nebezpečný, jenom mě bránil!
Vzali ti matku, pro bohy živé!
Kdyby teď viděla, jak se s nima paktuješ,
i když zabili stovky Vikingů!
A my jsme jich zabili tisíce!
Oni se jenom brání, nic víc!
Musejí na nás útočit!
Když nepřinesou dost jídla, bude potrava z nich!
Na jejich ostrově něco je. Drak, jakýho jsem nikdy nevi...
Na ostrově?
Tys viděl hnízdo?
Já řekl „hnízdo“?
Jak jsi ho našel?
Nenašel. To Bezzubka.
Ten ostrov může najít jenom drak.
Ne. Tati, ne.
Nevíš, s čím si zahráváš, nic takovýho jsi ještě neviděl!
Tenhle boj nevyhraješ!
Nemůžeš mě aspoň jednou v životě poslouchat?
Spřáhnul ses s nimi proti nám.
Už nejsi jeden z nás.
Nejsi můj syn.
Připravte lodě!
Vyplujeme za svítání!
Toho draka na levobok!
Tahejte!
Lehce zhoupnout!
Spouštíme to! Pozor!
Opatrně na hlavu!
Opatrně.
Zbraně naloženy!
- Máme náhradní lanoví? - Ano!
- Napnout plachty! - Rozkaz!
Připravte vesla.
Rozkaz.
Náš cíl je Belzebubova brána!
Veď nás domů, ďáble.
Chtěl jsem je zastavit.
Ale nakonec jsem jim dal to, co chtěli.
Měl jsem ho...
Měl jsem ho zabít, když jsem ho našel v lese.
Pro všechny by to bylo lepší.
Jo.
Ostatní by ho zabili.
Ale proč ty ne?
- Proč ty ne? - Nevím. Nešlo to.
To není odpověď.
Najednou ti na tom tak záleží?
Chci si zapamatovat, co mi teď odpovíš.
Pro bohy... Byl jsem moc slabej.
Byl jsem zbabělec. Nedokážu zabít draka!
- Nebo spíš nechceš? - No tak asi nechci!
Jsem první Viking po bůhvíjaký době, co nechce zabít draka.
Ale první, co si ho osedlal.
Takže?
Nemohl jsem ho zabít, protože...
byl stejně vyděšenej jako já.
Jako bych v něm...
viděl sám sebe.
Teď je taky vyděšenej.
Nechceš s tím něco udělat?
Nejspíš nějakou blbost.
Ale tu už jsi udělal.
Tak nějakou šílenost.
Jo, to zní líp.
Hlaste pozice. Zůstaňte na doslech.
Jednu délku za vámi.
Na vašem pravoboku.
Proč na nás neútočí?
Možná vědí něco, co my ne!
Tobě dělá dobře se týrat?
Tentokrát máme aspoň šanci.
Díky Škyťákovi.
A jak dlouho podle tebe...
Běž stranou, Drüle.
- Zasunout vesla! - Vesla!
Hele, počkej.
Právě ses znemožnil před celou vesnicí.
- Proč tě máme poslouchat? - Protože to říkám.
Přesně tak! Nastražte uši!
Hele, táta je dobrák, ale taky mezek.
A brzo narazí, takže to musíme zmáknout my.
My?
Bez vás to nemám šanci zvládnout.
A každý z vás pěti má co nabídnout.
Víc neříkej.
Povolal jsi tu nejsilnější zbraň světa.
Jako mě.
Jsi fakt magor, a to žeru.
Astrid, jsi z nás nejlepší, měla bys nás vést.
Ale kam nás povede?
Odpluli na všech lodích, co máme!
Pojďte za mnou.
Tak tady skončily.
Buďte ticho.
A ve střehu.
Jsme tady.
Ne.
Škyťáku, já...
V klidu.
Neboj se.
Kam to zase jdeš?
Potřebuješ něco, abys z něj nespadl.
Připravte se.
Bude to dlouhá noc.
Nabrousit sekery, chlapi!
Hej rup!
Náčelníku.
Jsme připravený!
- Neustupujte. - Rozkaz.
Bojujte za svůj lid.
Budeme, Kliďasi.
Dnes konečně ukončíme vládu krutých draků,
a to jednou provždy!
Jakkoli to skončí, skončí to teď a tady!
Pošleme ty ďábly zpátky do pekla!
Cože?
Hotovo?
Hnízdo je naše!
To není konec!
Rychle pryč!
Ustupte!
Všichni běžte zpátky!
Rychle zpátky! Honem! Jdeme!
Pohyb!
Rychle! Jdeme!
Pozor!
- Rychle k lodím! - Honem!
Ne!
Všichni na druhou stranu ostrova!
Rozkaz, náčelníku! Jdeme!
Tudy! Pojďte všichni!
- Vypadněte odsud! - Za mnou!
Tlamoune, běž s nima!
Proč? A kam se ženeš ty?
Houbeles. Zůstanu tady. Máš ten svůj divej výraz v očích.
Chci pro ně získat čas. Udělám tý mrše návnadu.
A já ho zdvojnásobím.
Já vím. Jsem prostě měkkota.
Nejměkčí jsou na tobě tvoje zuby!
Pamatujte! Ta věc je jejich královna! Budou ji poslouchat na slovo!
Pomůžeme jim se vzepřít!
Cože?
Rybinoho! Tak to vysyp!
Pancéřovaná lebka a ocas! Umí s ním škrtit i drtit!
Malý oči, velký nozdry! Spoléhá na sluch a čich!
Díky!
Astrid?
Tak jo. Snoplivče, Rybinoho, najděte slepej bod!
Dělejte rámus, zkuste to zmást!
Rafo, Ťafe! Zjistěte, kolik má šleh! Vytočte to!
Na to jsme experti!
A zkuste to přežít, jo?
Tahle mrcha nemá slepej bod!
Tamhle!
Ahoj!
- Jsem v poho! - Dej pozor!
Já vím, ale už jsem tady!
Dělej, mlať dál!
Ale mateme svoje vlastní draky!
To ne!
Tudy! Tudy! Honem! Honem!
Chlapi, pohněte, honem!
To je můj kluk?
- Snoplivče! - Dělej! Házej!
Prr, holka!
Já padám!
Jsem v poho!
Teď už míň.
Pomůžu ti, Rybinoho!
Copak?
Spadlo ti něco do oka?
Jo! Tohle je Král bijců!
Už jdu, bráško!
Škyťáku!
Jenom jsem se tě snažil ochránit.
Já vím, tati.
A já ti to teď oplatím.
Ať to dopadne jakkoliv,
jsem pyšnej, že jsi můj syn.
A to mi stačí.
Tak pojď.
Už letí!
Vy dva naberte Snoplivce!
Já zabavím královnu.
Správně! Sleduj mě!
Snoplivče!
Teď!
To si snad děláš srandu.
Ono to fakticky klaplo!
Jo.
Nedej se, holka!
Bojuj!
Neposlouchej ji!
Setřes to!
Astrid!
Chytil jsi ji?
Leť.
Má to křídla!
Ale umí je použít?
Myslíš, že se chytne?
Jo.
Tak jo, bráško. Zmizíme v mracích.
Jde po nás!
Koukám, že z něj roste náčelník.
Jo.
Pozor!
Teď, nebo nikdy.
Snad nám to vyjde.
Nic víc neumíš?
Vydrž, bráško!
Už jen malou chvilku!
Vydrž, Bezzubko!
Teď!
Jo, bráško, my...
Ne!
Škyťáku!
Škyťáku?
Synku?
Škyťáku!
Synáčku.
Promiň mi to.
Škyťáku?
On žije. On žije!
Jo!
Děkuju ti.
Zachránils mi syna.
No, teda... aspoň většinu.
Ahoj, Bezzubko.
Dobře.
Já jsem doma.
Ty jsi tu se mnou.
Ví táta, že jsi tady?
No tak!
Díky, bráško.
Dobře, tak jdeme.
Bezzubko? Zůstaň.
Nazdárek! Nemáš bejt v posteli?
Tak jo! Držte si helmy!
Letíme!
Chytej! Tady máš!
Tady je!
- Počkej. - Promiň.
Tak co ty na to?
Udělal jsem tady pár změn.
Ten let zpátky byl docela zážitek, to ti řeknu.
Počkej, tys letěl na drakovi?
Ta obluda nám spálila lodě,
- tak jsme neměli na vý... - Škyťáku!
Ach jo. Co jsem zas udělal?
Za to, žes mě vyděsil.
To mě budeš furt tak mlátit? Protože...
A tohle... za všechno ostatní.
Protože na tohle si brzo zvyknu.
Jo.
Ukázalo se, že všichni potřebujeme víc tohohle!
Ukazuješ na mě celýho.
No, teda... na většinu.
Ta haksna je moje práce.
Ale zkusil jsem jí dodat ten tvůj potřeštěnej šmrnc.
Tak prosím.
- Vítej doma. - Tos vyrobil?
Jo. Našel jsem tvoje plány.
Všechna čest.
Noční běs!
- Tady je! - Co to je?
Copak to je?
Chtěl bys to vyzkoušet?
Tohle je Blp.
Přestěhoval by se sem jen cvok.
A jen ještě větší cvok by zůstal.
Není to pro slabší povahy.
Všechno, co tu roste, je tuhý a nepoddajný.
Jedem!
Pro lidi, co tu žijou...
to platí dvojnásob.
Jedinou výhodou jsou mazlíčci.
Zatímco jinde mají poníky nebo štěňátka...
Pojď, bráško.
my máme...
draky!
JAK VYCVIČlT DRAKA
NA MOTIVY KNIHY CRESSIDY COWELLOVÉ
České titulky: Petr Putna
VĚNOVÁNO DRAHÉ PAMÁTCE MARGARET COLLOVÉ
www.titulky.com