CinemArt uvádí
Adriane?
KAMERA LOŽNICE 1
No tak.
KAMERA LOŽNICE 1
Promiň, Zeusi. Nemůžu tě vzít s sebou.
Promiň.
Sakra. Tohle ti na krku nenechám. Dobrý.
To je dobrý. Hodnej. Pojď sem. Tak je hodný.
Pojď sem.
Kurva!
Emily, kde jsi?
Sakra.
Cecilio, co se děje?
Jsi v pořádku?
Pak ti to vysvětlím. Jen jeď, Emily.
Jeď!
- Kurva, otevři, Cecilio! -Co se děje? - Otevři! -Ne!
Kurva, otevři!
Otevři!
- Otevři, kurva! - Jedu...! -Cecilio! Vrať se!
Ježíši!
Hned se vrať! To nemůžeš! Vrať se!
Cee.
- Jak dlouho jsi vzhůru? - Pár hodin. Nemůžu spát.
Když zavřeš oči a lehneš si, většinou to pomůže.
Na únavu se z naší dohody nevymluvíš.
Přísahal jsem tvé sestře, že tě přiměju vystrčit nos z domu.
Hele, Cee.
On tam není.
Na mou duši.
Promiň, já prostě...
- Ještě na to nejsem zralá. - To nic.
Co jsi tu, takhle daleko jsi ještě nedošla.
Z mého pohledu jsi došla až na Měsíc.
S tímhle krámem to neumím.
Jste sledováni?
To je dobrý. Jdu tam.
Jdu tam.
- Znám vás? Dlužím vám peníze? - Spoustu.
Spoustu? Řekl jsem vám, že už mě nemáte otravovat.
Cee, řekni jí, že si tě nemůže odvézt. Necháme si tě.
Co tu děláš, Emily?
Taky tě ráda vidím, ségra.
Mrknu se, co dělá Sydney.
Jo.
To není fér.
Říkala jsem ti, ať sem nejezdíš. Ví, kde bydlíš. Bude tě sledovat.
Ano.
- Mám jednu novinku... - Tohle žádná novinka neospravedlní.
Mám plán a potřebuju, abys na něj přistoupila.
A na vteřinku neměj vše pod kontrolou.
Nesnažím se tě mít pod kontrolou.
Zoufale se ti snažím říct, že už mě nemusíš odstřihávat.
Protože je mrtvý.
Cože?
Optický inovátor patrně spáchal sebevraždu
Hele.
Co ti provedl?
Můžeš se mnou mluvit?
To vůbec nedává smysl.
On naprosto všechno reguloval, víte?
Včetně mě.
Reguloval, jak vypadám
a co si oblékám a co jím.
A pak reguloval, kdy odejdu z domu
a co říkám.
A nakonec
i co si myslím.
A když se mu nelíbilo, co se domníval, že si myslím,
tak...
- Tak mě... - Co tě?
Uhodil tě?
Mimo jiné.
Chtěl dítě.
A já věděla, že jestli to uděláme,
už od něj nikdy nebudu moct odejít,
a tak jsem bez jeho vědomí brala antikoncepci.
To ale nemohlo vydržet věčně,
a tak jsem ti zavolala.
Hele...
Teď už jsi s námi.
A jsi v bezpečí.
Je po něm.
Nechci, abys snižovala laťku.
Jen říkám, ať zkusíš víc než jednu možnost.
Neomezuj se na jednu školu v celé zemi.
Ale ta škola je můj cíl. Parsonova je můj cíl.
Jo, já říkal, že máš mít cíle. V množném čísle.
Myslím, že mít cíle je důležité, Jamesi.
Hele.
Já zírám, vyrážíš do světa. Do roka to zvládneš i přes ulici.
Hele, Cee, něco ti přišlo.
Nikdo neví, že tu jsem.
Pozůstalost po Adrianu Griffinovi Zpráva dědicům
Od koho to je?
Děkuji vám, že jste přišly.
Jako pověřený správce bratrova svěřenského fondu
mám vykonat jeho poslední přání.
A určil, že to mám provést osobně.
Chtěl, abych přečetl připravené prohlášení.
„Cecilio,
náš vztah měl k dokonalosti daleko,
ale myslel jsem, že si důvěřujeme natolik,
že si se mnou promluvíš, místo abys utíkala... “
Pardon, to nemůžeš.
- Jsem povinen to přečíst. - Ona to není povinna poslouchat.
Pošli mi to mailem a přečteme si to. Jistě.
- Dělám jen, co mám. - Mluvil jsi o penězích.
Mluvil jsem o tom, že Cecilia
je konkrétně jmenována v Adrianově fondu.
- Proto tu sedíme. - Ano.
Z toho důvodu, proč bylo Adrianovi tolik žen nablízku, kvůli penězům.
Kdybychom mu měly být fyzicky nablízku,
nepřišly bychom sem za žádné peníze.
Jste mu fyzicky nablízku.
Tamhleto je jeho urna.
A podle jeho poslední vůle dostaneš pět milionů dolarů,
čistého, po odečtení daní.
Peníze budou rozloženy do splátek po 100000 $
vyplácených měsíčně po dobu cca čtyř let.
Ovšem za podmínek v dodatcích.
Nesmíš spáchat zločin atd.
Normálně bych měl 120 dní na napadení závěti, ale já se svých práv vzdávám.
Takže jen co mi to podepíšeš a dáš mi své bankovní spojení,
můžu ty peníze začít vyplácet.
Tak, už můžete dál.
Moment. Kde jsi?
- Dobrý. - Dobrý.
Už se můžeme podívat?
Ano, můžete.
Páni! Díky, Cee.
To je pěkný. Já zírám.
Žebřík?
Co prosím? Neslyšel jsem tě to říct.
- Chtěla jsem říct: „Děkuju.“ - Nemáš zač.
Věděla jsem, že potřebujete nový, a tenhle prostě... musí z domu.
To je od tebe hezký, Cee. Moc děkuju. Je to moc milý. Děkuju.
Chtěla jsem vám poděkovat, že jste mě tu nechali
a že se o mě tak dobře staráte, a tak...
A i Sydney se žebřík hodí.
- S malováním ti pomáhat nebudu. - Ani by mě nenapadlo ti říct.
Na malování samozřejmě ne, ale na spoustu jiných věcí.
Dá se po nich pro něco vylézt. Třeba tamhle pro to. To je divný.
Kdybys třeba... Mohla bys použít žebřík.
A vylézt tam.
- Ten žebřík je super. - Najednou se tu sám od sebe objevil...
- Jak na zavolanou. Co je to? - Je na tom mý jméno. -To je divný.
- Vypadá to na tvůj rukopis. - Je to divný.
Já jen mám žebřík, nevím, co...
- Uvidíme. - Jen super žebřík.
Je to nový bankovní účet na tvoje jméno.
A každý měsíc na něj budu dávat 10000 $ až do konce roku.
Ten účet jsem pojmenovala „Parson“.
- Půjdeš na módní školu. - Cee...
To je moc, Cee. Určitě si to můžeš dovolit?
Řeknu to jinak. Nejspíš může jít i na magisterské studium.
Půjdu na Parsonovu.
- Půjdeš na Parsonovu. - Půjdeš na Parsonovu.
Panečku!
Moment, ne. Musíme oslavovat.
A žádný hotovky do mikrovlnky.
Tak to asi... nemáme, čím bychom to oslavili.
Nevím, proč tancuješ. Ty nemůžeš, není ti 21.
No tak. Jen trošičku.
Onehdy říkal, že jsem na svůj věk dospělá. To je pravda.
- Říkal. Dospělý dítě. - Pamatuju si to.
Vzdávám se. To není fér. Dvě na jednoho.
- Jen se snažím chovat správně. - Máš strach? -Víš, že jsem policajt.
- Beru ho. - Hele! -Ale ne.
- Držím ho, Sydney! - To ne! On drží mě!
Ne, já tě ochráním!
Dobrýtro.
- Dáš si snídani? - Ne, musím jít.
Mám trochu kocovinu, věř nebo nevěř.
Já taky.
To mám po šampaňským vždycky.
Stárneme, Cee. Jsme starý.
Tyhle zimní rána mě ničí.
Už padám. Vrátím se kolem sedmý.
Cee? Probudila bys Sydney?
Je dost rozrušená, kvůli tobě.
Možná potřebuje trochu pomoct, aby nepolevila.
Neboj.
Syd, dělej. Přijdeš pozdě.
Sakra!
Sakra! Sakra...!
Ne, ne... Vodou ne.
S dovolením. Promiň.
Ty bláho!
- To se ti povedlo. - Jo.
- Dá se to zachránit? - Ne.
- Ne? - Ne. Bohužel.
Jamesi?
Jamesi!
Jo. Co se stalo...?
Tamhle jsem něco viděla. Tamhle. Byly tam šlépěje. Viděla jsem to!
Tys viděla šlépěje?
Jo, viděla... Na dece!
Viděla jsem to, tamhle! Viděla jsem je.
Na dece?
Viděla jsem to.
Někdo tu je. Někdo tu byl.
- Dej pryč tu blbinu. - Tos mi koupil ty.
Koho chceš postříkat? Koho?
Jamesi, já to viděla.
Přísahám.
Hele, Cee.
Adrian tě bude strašit, když mu to dovolíš.
Nedovol mu to.
Teď by ses měla zkusit prospat. Zítra máš důležitý pracovní pohovor
a nechci, aby ti ho vzpomínky na toho zmr...
na toho...
na toho člověka zkazily.
- Ano? - Ano. Promiň.
Po studiu jsem půl roku pracovala v Paříži.
To bylo určitě nejlepší období mého života.
- Kromě téhle další fáze ovšem. - Posaďte se.
Ta práce v Paříži měla nějaký konkrétní důvod?
Všechny krásné ženy tam musí jet?
Mluvím trochu francouzsky a odjakživa jsem tam chtěla žít.
A tak hned po promoci jsem tam vyrazila
s naprosto studentským rozpočtem.
Doslova jsem spala v kumbálu na košťata.
Já tuhle firmu založil v malém skladu.
Tak vidíte.
- Oba známe hodnotu stísněných prostor. - Jo.
- Ukažte mi něco ze svých prací. - Jistě.
Já ne... Vím, že jsem...
Vím, že jsem je tam dávala, to se omlouvám. Nevím, co se stalo.
To nic.
Můžete nám je poslat, až budete mít možnost.
Dobře.
Povím vám něco o nás.
V Ruleru přistupujeme k architektuře na lidské úrovni.
Především...
Není vám něco?
Promiňte.
Jen se necítím...
Nechcete vodu nebo...
Cecilio?
Cítíte se dobře?
Cecilio.
Asi byste neměla řídit ani obsluhovat stroje po několik následujících dní.
Jinak ale vypadáte v pořádku.
Buď já, nebo přijímací vás seznámí s výsledky krevních testů.
Ano? Můžete sestřičce dát číslo?
- Můžete jít domů. - Dobře.
Můžeš?
Jo.
- Haló? - Je tam Cecilia Kassová? -To jsem já.
Dobrý den. Tady doktorka Leeová, od Svatého Vincenta.
Už nám přišly výsledky vašich krevních testů
a vypadá to, že za to vaše omdlení může asi diazepam.
Cože, jaký diazepam?
Vaše krev ho vykazovala ve vysokém množství.
Tím by se rozhodně vysvětlovalo, co se vám stalo.
Chtěla jsem s vámi mluvit ještě o něčem,
ale nejsem si jista, zda to jde po telefonu, takže...
Řekni mu, ať toho nechá.
- Kdo má čeho nechat? - Ať nechá toho, co dělá.
Ty víš, o čem blábolí?
Ne, ještě mi nevysvětlila, proč tu jsme.
Ale jako její dobrý přítel vím, že k tomu má důvod.
Takže si sedni a poslouchej.
Projev trochu úcty.
Jednou večer jsem seděla
a přemýšlela o tom,
jak opustit Adriana.
Všechno jsem si v duchu plánovala.
A on mě pozoroval.
Zkoumal mě.
A aniž jsem řekla jediné slovo,
řekl, že ho nikdy nemůžu opustit.
Že ať půjdu kamkoliv,
on si mě najde.
Že přijde těsně až ke mně,
a já ho neuvidím.
Ale že mi nechá znamení,
abych věděla, že tam byl.
Tu noc, kdy jsem ho opustila, jsem ho tímhle uspala.
Tu tubu jsem tenkrát v noci ztratila.
A dneska si ke mně zase nějak našla cestu.
Co přesně tedy chceš říct?
Ztratilas tu tubu, našlas tu tubu.
Není mrtvý, Tome.
Mám hromádku popela, která by s tebou nesouhlasila, Cecilio.
Nevím, jak to udělal.
Ale přišel na to.
Přišel na to, jak být neviditelný.
Je přední světový inovátor v oboru optiky.
Věděla jsem, že to dokáže.
Něco mi říká, že víš, o čem mluvím.
Není mrtvý.
Jen ho nevidím.
Řekni mu prosím, ať toho nechá.
Dobrá.
Souhlasím s tebou, Adrian byl geniální.
Ale ne v něčem z toho, co vynalezl. V tom, jak lidem viděl do hlavy.
V tom byla jeho genialita, že znal lidské slabosti.
Vždyť si to vem. Vymyslel dokonalý způsob, jak tě trápit, i po smrti.
Geniálnější než vynalézt něco, aby byl
člověk neviditelný, je nevynalézt to,
ale vsugerovat ti, že to vynalezl.
Mě bratr mě ovládal mnohem dřív, než poznal tebe, Cecilio.
Nenáviděl jsem ho.
To máme ty i já společné.
Ulevilo se mi,
když jsem se dozvěděl, že je mrtvý.
Je po něm, Cecilio. Viděl jsem jeho mrtvolu.
Poslechni mě.
Nenech ho vyhrát tím, že ho oživíš.
Ahoj.
- Emily, potřebuju s tebou mluvit. - Aspoň teď máme jasno.
Teď vím, co si o mně skutečně myslíš.
- Cože? - Moc děkuju, že sis udělala čas,
abys mi sdělila,
jak moc tě „dusím“.
- Co to... - Nemám zapotřebí to říkat,
ale já nečekala, že něco z těch peněz dostanu.
Emily, nevím, o čem to mluvíš.
- O e-mailu, cos mi dneska poslala. - O jakém e-mailu?
Jestli na mě máš takový názor,
nechtěj už, abych tě tahala z tvých průšvihů.
Když nepoznáš, kdo je dobrý, a jsi slabá na to,
abys od těch zlých utekla,
u mě už si slitování nevybrečíš. Já končím.
Já ti ten posranej e-mail neposlala.
Já ne.
Někdo mi to dělá.
On mi to dělá.
Kdo...
Adrian?
Adrian mi poslal ten e-mail. Tak jo.
Potřebuješ se léčit. Adrian je mrtvý.
Em, prosím tě, ne.
Přijaté
Odeslané
Od: Cecilia Kassová Emily Kassová
dusíš mě.
Už tě nechci vidět. Už tě nechci znát.
Kdybys radši umřela ty.
Cee?
To je dobrý, Syd.
Víš, co podle mě potřebujeme?
Asi bychom měly tátu vyšoupnout
a udělat si holčičí mejdan. Dát si dort.
Jo,
dorty já ráda.
Propána. Sydney, jsi v pořádku?
Proč jsi mě... Přestaň! Tati!
Cože? Ne. Ne, Sydney, to ne já. Ne.
- Co se stalo? - Praštila mě. -Cože?
Ne, ne, Jamesi. To jsem neudělala.
Sydney, nikdy bych tě nepraštila.
Mám tě ráda. To bych neudělala. To byl on.
- Je tady, přísahám. - Tak dost! Cee, dost.
- Už toho nech. Jsi v pořádku? - Nechci tu být.
- Sydney, mrzí mě to. Nikdy bych... - Hele...
Cee, teď je pro mě hlavní dostat svý dítě někam do bezpečí. Rozumíš?
- Pojď, broučku. To je dobrý. - Ne. Jamesi, prosím tě.
Přesně tohle chce. To dělával, když jsme byli spolu.
Chce, aby sis myslel, že jsem to udělala já.
Snaží se, abych zůstala sama...
Hele! Musíš se uklidnit. Děsíš mi dceru.
Na tvém místě bych šel k tvé sestře. Tady teď nemůžeš být.
Pojď, Sydney.
Sydney, mrzí mě to. Sydney.
Kde jsi?
No tak!
Kde jsi? Ukaž se.
Nebij malou holku.
Bouchni mě!
Tak jo.
Proč mě, Adriane?
Mohls mít, jakou ženu jsi chtěl.
To je ta smutná skutečnost, viď?
To si koupíš za peníze a moc.
Lidi.
Takže...
proč mě?
Jsem jen holka z předměstí,
co se ti na jednom večírku připletla do života.
Nemůžeš zapomenout, že jsem někdy existovala?
Už mi nemáš co vzít.
Už jsi mi vzal všechno.
Tady Adrian Griffin. Nechte, prosím, vzkaz a já se vám ozvu, až budu moct.
Neznámé číslo - PŘEKVAPENÍ
- Cecilia? - Ano. Jeďte.
Pospěšte si, prosím. Zamkněte dveře...!
- Jste v pořádku? - Ano. Už prosím jeďte.
Pospěšte si. Prosím.
Stinson Beach? To je odsud dálka.
Musím si jen něco vyzvednout.
Mohl byste na mě počkat? Budou to možná dvě minuty, možná dvacet. Nevím,
ale pak mě můžete vzít zpátky do města.
- Jasně, v pohodě. - Dobře.
Zeusi.
Ahoj.
12-14-17.
Datum, kdy jsme se seznámili.
Tak romantický.
Jestli můžeš, pojď se večer sejít někde na veřejnosti.
V osm v Yulanu. A jestli nemůžeš, pochopím to,
ale musíš mi to říct, abych zavolala někomu jinému.
Asi mi nezbývá moc času.
Děkuju. Děkuju.
Ahoj.
Dobrý večer. Vítám vás v Yulanu.
Jmenuji se Taylor a dnes se o vás budu starat.
- Znáte, jak to tu chodí? - Člověk si objedná jídlo a pak ho sní.
V zásadě. Jen to děláme trochu jinak. Všechno je v rodinném stylu.
- Už jsme tu byly. Děkujeme. - Dobrá. Přinesu nějakou vodu?
Máme s bublinkami i bez.
- Tu, co je zdarma. - Takže kohoutkovou.
Děkuju, žes přišla.
Mám tě ráda.
Jsi jako policajt, Emily, a máš v sobě tu hrubou sílu,
což je tak povzbudivý,
když jsem v maléru,
a fakt děsivý, když v něm nejsem.
James je policajt metr osmdesát, a přesto si myslím, že se tě bojí.
Dobře dělá. Nandala bych mu to.
Vážně.
Nandala.
Tu sílu teď v životě potřebuju.
A potřebuju, abys uvěřila tomu, co ti řeknu.
Dobře. Co...
Děkuju, Taylore.
- Chcete víc času na nápojový lístek? - Ano. Mnohem víc.
Dobrá, v pořádku.
Emily...
Dnes jsem šla do jeho domu.
- Tys šla do Adrianova domu? - Ano.
Jen jsem vešla dovnitř.
Našla jsem něco, co může dokázat to, co zažívám.
Co prokáže, že mě Adrian sleduje.
Co je to?
Nějaký oblek, co Adrian sestrojil.
Má kamery a nějak...
Co to?
Ne, prosím! Ne!
To nemůžete...
Já to neudělala...!
Ne! Ne!
On ji zabil! To on!
Prosím vás, ne! Prosím!
Ne! Ne!
Poslouchejte mě! Ne!
Ty zmrde!
Tys ji zabil!
Vidím tě!
Je tu! Je tu! Je tady...!
Prosím! Vy ho nevidíte! Je tu v pokoji!
Musíte mě vyslechnout!
Je tady!
Ublíží mi.
- Dobře. - Prosím! Ne...
Je...
- Je tamhle. - Ano?
Překvapení.
Chráněná léčebna
Cecilio... Můžete potvrdit, že ta osoba na videu jste vy?
A můžete potvrdit, že jste u pohovoru omdlela
následkem vysoké dávky diazepamu?
Byla jsem omámená.
Sestře jste před pár dny poslala e-mail,
v němž jste si přála, aby byla mrtvá, že?
Mám něco.
Mám něco, co prokáže, že žije.
Našla jsem to.
Co máš?
To vám teď nemůžu říct.
On poslouchá.
Je tu v místnosti, Jamesi.
Podle vás je ten, kdo zabil vaši sestru, teď v místnosti,
ale my ho nevidíme.
Tak jo.
Jo.
Jamesi...
řekni mi, že si nemyslíš, že jsem to udělala.
Řekni mi, že to víš.
Ale vlastně jsem to mohla udělat.
Já Adriana zatáhla do jejího života.
Já to udělala.
Neměl jsem tě opustit a nechat tě samotnou.
Selhal jsem.
Máte s tou postelí nějaké potíže, Cecilio?
Ne.
Neznervózňuje vás něco tady v pokoji?
Ne.
Tak dobře.
Chtěla jsem s vámi o něčem mluvit.
Dívali jsme se na krevní test, co vám před týdnem dělali v nemocnici.
Pamatujete si na ty testy?
Ano.
Dobře.
A věděla jste, že jste těhotná?
Ne.
Ta doktorka, co vám dělala testy, vám to neřekla?
Ne, to není možné.
To není pravda.
Podle testu to nastalo nedávno. Nedá se s určitostí říct kdy,
ale muselo to být někdy minulý měsíc.
Nemáme někomu zavolat?
Rodině?
Nějakým kamarádkám?
Dobrá.
Znepokojuje mě vidět tě v tomhle stavu.
I když vám to s Adrianem nedopadlo, pořád tě mám za člena rodiny.
Jsi teď můj právník?
Jsem právník tvého zdroje příjmů.
Zastupuju bratrův fond.
Peníze z jeho fondu se ti vyplácely
za podmínky, že nejsi trestně stíhaná
a nejsi prohlášena za duševně nezpůsobilou.
Ve světle tvé stávající situace
je mou povinností ti oznámit,
že všechny další platby budou pozastaveny.
Vím, že jsi založila účet pro svou kamarádku, co půjde na vysokou.
Takže mě netěší, že ti to sděluji.
Bývalo mi tě líto.
Pokrevní příbuzný narcistního sociopata.
Permanentní fackovací panák.
Připoutaný ke své peněžence.
Ale teď
tě vidím takového, jaký skutečně jsi.
Jsi jen jeho medúzovitá verze.
Všechno kromě páteře.
Můžeš se zkusit soudit.
Bude to ale nákladná volba. Podle mě to nemůže vyjít.
Nicméně...
Nekreslete po stole - POUŽlJTE PAPÍR
když tohle podepíšeš a vzdáš se svého podílu ve fondu,
bude to mnohem čistší.
Anebo existuje možnost,
že tohle všechno pomine.
Svolíš, že si to dítě necháš,
a vrátíš se k němu.
Vážně si myslíš, že nevěděl, že bereš potají antikoncepci?
Jasně že věděl.
Mělas vědět, že na to přijde. Znalas ho stejně jako já.
Vyměnil ji za něco jiného.
Jen sis myslela, že bereš antikoncepci.
Vždycky by si tě našel, ať už by musel udělat cokoliv.
Potřebuje tě, protože ty ho nepotřebuješ.
Ještě nikdy ho nikdo neopustil.
Teď už tě ale vytrestal dost.
Když teď ví, že jsi matka jeho dítěte.
Je načase přestat si hrát.
Nový život s ním můžeš získat
jedním telefonátem.
Život, jaký byl ten tvůj starý s Adrianem.
Cecilio, teď vážně nemáš na výběr.
Teď jsi vražedkyně.
Ale já to můžu změnit.
Adrian mi zabil sestru.
A tys mu pomáhal.
Nečekám, že se rozhodneš hned.
Můžu se vrátit za tři dny.
Do té doby na sebe buď hodná. Budeme tě sledovat.
Vezměte si deštník, popadněte pláštěnku,
nazujte si holínky, budete je potřebovat.
Budete je potřebovat několik dní. Současné počasí nám vydrží.
Tahle atmosférická fronta míří sem do střední Kalifornie.
A to znamená zataženo a déšť po celý zbytek týdne.
Přichází velká vlhkost.
Bude to znamenat silné deště a přívalové povodně,
a to až do konce týdne.
Teprve o víkendu budeme zas mít možnost zažít trochu sucha.
Dalšího sluníčka se nedočkáme dřív než v neděli odpoledne,
kdy se teploty vyšplhají až ke dvacítce.
Do té doby ale bude chladno a mokro...
Otevřít pusu.
Zvednout jazyk.
Jazyk dolů.
Dobře. Dobrou noc.
To dítě nedostaneš.
A nedostaneš mě.
Tady jsi.
Naser si!
Zpátky do postele, hned.
Hej!
Ne! Ne!
Prosím, ne! Ne!
Ne! Přestaňte!
Ne, prosím! Ne!
Ne, přestaňte! Ne!
Tamhle je!
Lehnout.
Je tamhle.
Lehnout.
- Je za vámi. Poslouchejte mě. - Kdo tam je?
Je za vámi.
- Rozumím, Cecilio. Ležte. - Otočte se! Je tam!
Poslouchejte mě! Je za vámi!
Ležte.
Ne, ne.
Prásk.
- Hej...! - Zpátky...!
Tamhle je!
Běž nalevo!
Dobře.
Myslíš si, že se učíš, jak mě porazit, tak já tě skutečně něčemu naučím.
Jestli se mnou budeš bojovat,
neublížím tobě, ale někomu, koho máš ráda.
Rozumím.
Teď můžeš za smrt té nevinné mladé dívky vinit jen sebe.
Ne, prosím! Sydney ne. Adriane, ne.
Stůjte! Ukažte mi ruce!
Hej!
Cecilio, neudělejte žádnou hloupost.
Tady jsem!
Zastavte ji!
Míří k hlavnímu východu!
Co je, kurva?
Haló? Haló?
- Hej! - Harry, co se děje? Harry?
Co to...? Hej!
Haló? Harry, jsi v pořádku?
- Nic mu není, opravdu. - Cože? Kdo je to?
- Tady James Lanier. - Jamesi, to jsem já. -Cee?
Jak to, že mi voláš?
Na tom nezáleží. Musíš mě vyslechnout.
- Ne, na tom záleží. - No tak!
Nemůžeš mi volat.
Poslouchej mě! Sydney jde o život. Kde teď jsi?
Já v práci. Ona je doma.
Musíš okamžitě za ní, Jamesi. Slyšíš mě?
Bojím se, že jí Adrian něco udělá.
Sydney.
Syd, jsi v pořádku? Sydney...
Přestaň!
Ne!
Přestaň!
Tati!
Ne!
Sydney, skrč se!
Neplač.
Tom?
Je tam někdo?
Pomoc!
Pomoc. Prosím.
- Pomoc! - Uhněte!
Policie! Ukažte mi ruce.
Náš taktický tým našel ráno Adriana svázaného u něj ve sklepě.
Vypadá to, že byl obětí svého bratra, stejně jako ty.
Ne.
Ne, Jamesi. Tak to není.
Tohle mi dělal Adrian.
On není oběť.
Byl svázaný ve sklepě.
Když zfalšoval vlastní smrt, dovede zfalšovat i vlastní únos.
Máme Tomovo tělo u mě v obýváku.
Má na sobě oblek, který jsi rozstřílela.
Jestli dřív fungoval, tak teď už ne.
Ale máme spoustu svědků z psychiatrie,
kteří viděli něco podivného.
Pro tebe je to ten nejlepší vývoj, abys zas získala svobodu.
Ne.
- Vím, že máš Tomovu mrtvolu v obýváku. - Jo.
Ale to všechno předtím udělal Adrian.
Hodil to na svého bratra.
Vím, jak to chodí, Cee.
- Vím to. Ty to nechápeš. - Ne, ty to nechápeš.
Tohle on dělá.
Abych měla pocit, že já jsem ta bláznivá.
Tohle on dělá.
A dělá to zas.
Dobře. Ale poslouchej. Musíš si to nechat pro sebe
a nechat mě dělat mou práci.
Ano?
Nech si ode mě pomoct.
Jo, ale dokud tu bude Adrian, pomoct mi nemůžeš.
Cecilio?
Jsem moc rád, žes zavolala.
Tedy...
Vypadáš úžasně.
Tedy, ty vždycky vypadáš úžasně.
Nepřipadám si úžasně.
To je všechno lež.
Prosím, pojď dál.
Je chladno. Pojď.
Chtěl jsem nám objednat jídlo,
ale začal jsem si lámat hlavu, na co budeš mít chuť.
Takže tu máme OCD výběr: suši, steak a těstoviny.
Nebo možná nemáš vůbec hlad.
Což je tak logické, že tahle hostina vypadá najednou jako blbost.
- Dám si steak. - To je dobrá volba.
JÍDELNA KAMERA 3
Třese se mi ruka.
Jsi jediná na světě, kdo smí vidět, že se mi třese ruka.
To proto, že tě potřebuju, Cecilio.
Vím, že jsem se k tobě nechoval tak, jak by se slušelo,
když jsme byli spolu.
Ale poučil jsem se z toho.
Spálil bych vše, co mi patří, jen abych ti to dokázal.
Dobře.
Jestli chceš patřit do života toho dítěte,
musí to začít upřímností.
Samozřejmě.
Proto potřebuju, aby ses přiznal ke všemu, cos udělal.
Žes to byl ty.
Ne tvůj bratr...
ty.
Cecilio.
Já měl bratra rád.
A myslel jsem, že i on mě má rád.
Vím, že navenek to tak nevypadalo,
ale Tom mě ovládal.
Pověz mi pravdu.
Potřebuju vědět, že nejsem šílená.
Ano?
A tohle nemůžeme začít lží.
Ale já nezačínám lží.
Nebyl jsem to já.
Přísahám.
Proč mi prostě neřekneš pravdu?
Říkám ji.
Adriane, přestaň!
Potřebuju, abys to udělal pro mě.
A abys to hlavně udělal pro sebe, Adriane.
Dělám, co po mně chceš, Cecilio.
Říkám ti pravdu.
Ale ne, ne...
Vím, že máš někdy pocit, jako bys šílela.
Ale já jediný ti dokážu pomoct.
Vzpomínáš?
Protože tě znám líp než kdo jiný.
Jako,
to by nemělo být...
překvapení.
Musím se jít upravit.
Ovšem.
Ne!
Ne, ne! Cos to udělal?
- Tísňová linka, co chcete ohlásit? - Prosím, musíte mi pomoct.
Jsem u někoho a myslím, že se pokusil o sebevraždu.
Pospěšte si. Musíte mu pomoct.
Musíte si pospíšit. Prosím.
Adresa je Celestial Drive 3333.
Prosím.
Překvapení.
Jsi v pořádku?
Jsem, jsem...
Jamesi, podívej se na mě. Jsem v pořádku.
Zabil se sám.
Podřízl si hrdlo.
Je to na videu z bezpečnostní kamery.
Tys ho nikdy nechtěla přimět k přiznání
a mít to nahraný na kazetě, viď?
Ovšemže chtěla.
Jen jsem netušila, že je tak labilní.
Slyšels to, ne?
Jamesi?
Jak ti to připadalo?
Připadalo mi to, jako kdyby se zabil sám.
České titulky Petr Zenkl
Dramaturgie titulků Anna Kareninová
Titulky vyrobil
www.Titulky.com