Otevřete! Otevřete!
Co to sakra je?
Dobře, pánové. Hned jsem u vás.
Chovejme se slušně.
- Co chceš? - Jen jsem si říkal...
- K věci! Mám práci. - Na to se chci zeptat.
Býval jsem bednářův učedník a byl jsem...
Rychle. O co jde? Vyklop to.
Říkal jsem si, zda mi povíte o hospodském řemesle.
- Mohl bych změnit... - Cože, teď?
Pane Rotcode, společnost v rohu čeká!
Řekni, že se to nese. Běž! Nemám čas.
Pomohlo by, kdybyste dal pivo sem a medovinu sem.
Všiml jsem si, že snižujete efektivitu...
Jdi mi z očí.
- Betty, pojď mi pomoci. - Vaše žena tu není.
- Vaše žena? - Není tu?
Není tu? Kde je?
- Je... - Co je s ní?
Já nevím. Možná je...
A kde je tvůj přítel, ten hlučný panoš?
- Cože? - Ne.
- Co ne? - Nejsou nahoře.
Chci říci, nejsou tady. Ne, tady nejsou.
Cože?
Ty ničemo!
Já ho zabiju, pak zabiju tebe!
Dobře.
Ty bídáku!
Stačí! Co se tady děje?
Rvačka na veřejném prostranství. Rušení královského klidu?
Tenhle muž... Moje žena... Pusťte mě.
Dobře, drž ho, Frede. Teď, mladíku...
Já tě znám!
To byl on, kdo se snažil dostat dovnitř.
- Moje žena a ten panoš... - Žalář je srovná.
Správně. Tak jim dáme želízka na nohy, ne?
- Ale... - To nemůžete!
Zničit monstrum?
Zničíte-li monstrum, zničíte město.
Dlouhodobě se ukáže, že dlužíme monstru
za období prosperity nevídaném v tomto království.
To je směšné. Turnaj musí pokračovat.
Musí být zvolen vítěz.
Bruno, kupci možná prosperují,
- ale vaše království se hroutí. - Ach, ano. Ale...
Vyslechněte tohle!
Král, výkvět rytířstva, vladař vladařů,
vzor mocnářů, nyní promluví.
Slyšte a buďte svědky moudra,
sledujte řečnickou působivost, nastražte uši.
Nádherně řečeno.
bodrý hlas, jemné tóny,
sršící souhlásky
Jeho Výsosti krále Bruna.
Nádherné. Takže já...
jež vám hodlá přímočaře
objasnit hádanky, oslnit nás logikou.
Moji pánové, vaše milosti,
vaše důstojnosti, král!
Ach! Ano, jistě.
Biskupe, jak můžeš ty, boží muž, říci, že ta bestie je dobrá?
Vítám tvou otázku.
Skutečně to může být paradoxní,
ale příchodem té bestie se návštěvnost kostela ztrojnásobila!
Desátky vzrostly. Dlouhé zástupy hříšníků čekají dychtivě na zpověď.
- Zbožnost nikdy nebyla vyšší. - Ach, bravo.
- Dobře, můj biskupe... - Ach, ano.
Král promluví. Král.
Děkuji.
- Stráž! - Sire.
- Zabte toho muže. - Sire.
Cože? Koho?
Nejmocnější,
nejpoetičtější,
nejproslulejší...
Vaše Výsosti, jaký je váš názor?
- Poraďte nám. - Stačí jen náznak.
Myslím...
Co je to? Co se tady děje?
Moment.
Co se tady děje?
Kdo se opovažuje špinit můj hrad neslušnými rvačkami?
Stráž, přiveďte je!
Ukážeme jim, kdo je tady král.
- Ale máme důležité záležitosti... - Důležité záležitosti, Passelewe?
Udržování pořádku na mém hradě je jistě důležité.
Nejdříve to nejdůležitější!
Ochutnají královskou spravedlnost.
Pusťte mě!
Ticho!
Co tohle má znamenat?
- Panoš! Za mými zády! - Klid, člověče.
Pamatuj, že stojíš pře svým králem.
Stráž, pusťte ho.
Nechte ho mluvit.
Vaše Výsosti, tento muž...
Tento muž...
- Co se tady děje? - Pozor, sire! K zemi!
- Přestaňte! - Chyťte ho!
To je odporné!
- Nebyli tady dva? - Ano, pane.
- Kde je ten druhý? - Já nevím, pane.
Dobře. Pak je na nás prohlásit tohoto muže vinným.
Vinným? Vinným z čeho, sire?
Z kanibalismu.
- Měj oči na stopkách. - Dobře.
Rychle, tudy!
- Podívej se tamhle. - Ne. Rychle!
Muž!
Pozor na princeznu!
- Muž! - Konečně jsi přišel!
- Omlouvám se za vpadnutí... - Nestyď se.
Já věděla, že přijdeš.
- Šel jsem po schodech... - Oblékněte si to. Ty se otoč!
- Nechci rušit... - Cestuješ jistě z daleka.
Přeplaval jsi řeky, zdolal hory, bojoval v bitvách.
Už se můžeš otočit.
Tak. Splnila jsem tvá očekávání?
Připadám ti krásná?
Ach, ano. Děkuji.
Pojď, můj princi. Nestyď se.
Já nemohu. Nejsem vhodně oblečen.
Ale jdi.
Nemusíš si dělat starosti o tyto špinavé vesnické hadry,
jež jsi byl bez pochyby nucen si obléci.
Brzy tě oblékneme do královského hávu.
Ne. Víte, jde o nedorozumění.
- Jmenuji se Denis. - Princ Denis.
- Ne, Denis Bednář. Býval jsem... - Tvoje tvář. Jsi zraněn.
- Ne, to nic. Je to jen modřina. - Jen modřina?
Jak statečný jsi, můj princi.
Musela to jistě být strašlivá rána.
Ne, sedl si na mě šenkýř.
Víte, on myslel...
Víte, ten panoš, jeho žena...
Cože, šenkýřova žena je panoš?
Tak dlouho jsem snila o tomto dni,
ale neočekávala jsem tak statečného, odvážného a chytrého,
takového, jež by kvůli mně zdolal sedmero moří
a přešel pouště a kaňony, aby konečně byl po mém boku.
- Má lásko. - Nuže.
Vyprávěj o dobrodružstvích.
Musíme se poznat, než se vezmeme.
Vzít se? Ne, je mi líto, slečno. To nemohu.
Nemůžeš? Můj princi, slyšela jsem dobře?
- Je od vás laskavé, že žádáte... - Ne, neříkej mi to. Já vím.
- Já vím. - Vy to víte?
Na tvých cestách jsi zachránil pannu připoutanou k zlověstnému útesu.
- Ne, ne tak docela. - Zamilovala se. A ty také.
A pak jste před bohy uzavřeli slib, že vás rozdělí pouze smrt.
- Ne, to se mýlíte. - To nic.
Nesmíš se zdržovat prázdnou konverzací.
Do hradu ses vkradl tajně
a teď musíš stejně i odejít.
Já vím.
Sestro Jessico, dej princi svůj šat.
- Můj šat, princezno? - Ano a spěchej.
Ale co je špatného na šatu sestry Marian?
Nebuď hloupá. Tady.
Tak, můj princi, takhle zní plán.
Zítra v den svaté Talulah musí před rozbřeskem
jeptiška opustit město a položit čerstvý dřín
na místo, kde byla svatá Talulah zavražděna.
Ty budeš ta jeptiška. Sestro Jessico?
Sestro Jessico.
- Dej to princi. - Děkuji, sestro...
Pak půjdeš k západní hradbě,
ale jen zadními uličkami!
Až budeš u brány, řekneš:
" Mám svatý dřín pro svatou Talulah.
Nechte mě projít, abych se mohla modlit."
Ach, můj princi.
- Je to tvoje? - Ano. Ne!
Prosím, daruj mi to.
Daruj mi to na památku naší beznadějné a dokonalé lásky.
- Budu to opatrovat. - Nemohu...
A teď, můj princi, musíš prchnout!
Ne! Ne, nelíbej mě.
- To bych neunesla. - Já jsem nechtěl.
Teď běž.
Jen běž, můj princi.
A pamatuj:
" Mám svatý dřín pro svatou Talulah."
Latinsky, má lásko.
- Dobrý večer. - Dobrý večer.
Co to tady máme?
Zvláštní tvář?
A pěknou.
Tak se podíváme. Políbíme se!
- No tak, seržante. Je to jeptiška. - Tak ať.
Dáme si křesťanský polibek.
- Co se děje, seržante? - Uložte mě do postele, hoši. Uložte.
- To je ďábel v převleku jeptišky! - To je jeptiška v převleku ďábla!
- Na ni! - Na něj!
Na oba!
Občané! Musí se vzdát oběť monstru,
jež se ukrývá v temnotě a čeká na nás všechny!
A jaká lepší může být oběť, než jeden ze služebníků bestie,
kterého jsme chytili v převleku za svatou sestru matky církve?
Upálíme ho do věčných temnot
jako důkaz naší piety a zbožnosti.
Představte si jeho muka, když plameny stoupají
výš a výš, až z něho bude živoucí hořící koule!
Ó, to utrpení!
Představte si jeho zděšení, až ho tento mocný stroj
vystřelí vysoko do výšin černé oblohy!
Představujete si tu hrůzu?
Představte si jeho strach a napětí,
jak ubohá oběť čeká,
až potemnělá země povstane a rozdrtí ho ve svém krutém nitru!
Ó, to napětí!
- Nejistota! - Ó, ta nejistota!
Mám rád napětí.
Představte si tu konečnou hrůzu,
kdy jeho mizerný život pohasíná
v nádherné fosforeskující kaskádě praskajících kostí,
když nakonec v bolestech dopadne na zem!
- Tohle není správné. - Ne, to rozhodně není správné.
Co není správné?
- Jaktože jde on? - Proč on bude trpět?
A ta hrůza praskajících kostí. Já chci jít!
- Já chci jít! - Já chci hořet.
Chci cítit kosti, jak pukají na miliony kousků!
Já chci opsat dráhu po obloze
jako zářivá ohnivá koule,
jako důkaz naší zbožnosti a piety!
- Co to má znamenat? - Já nevím, ale chci to!
Chci to!
- Horké! - Pal!
Hezké.
Další nádherný den pro turnaj, že, Passelewe?
Doufám, Vaše Výsosti.
Ty doufáš?
Doufáš?
Vzmuž se. Vzmuž se. Je turnajový den!
Zajisté, Výsosti.
Nepřestávám myslet na to, že musí být lepší způsob, jak vybrat vítěze.
Lepší způsob? Jaký je lepší způsob než tříštění kopí?
Mlácení palcátů? Řinčení mečů?
Zvuk fauchon en cuissard?
Jaký lepší způsob než čestný turnaj, Passelewe? Ano.
Má drahá, jak krásně vypadáš.
Ano.
- Co k čertu je tohle? - Ale, otče...
Otče!
Podívej! Viděla jsi to?
Přímo mezi brnění. Výborně. Bravo!
Další na seznamu zmrzačených. Zřejmě teď už mrtvý.
Škrábanec. Má jich víc, odkud přišel.
Ne tak docela, sire.
Co tím myslíš, Passelewe: " Ne tak docela, sire?"
Která část vám je nejasná?
Upřímně řečeno, celá. Co tím myslíš?
Když říkám: " Ne tak docela, sire, " že skutečná situace je
spíše opačná
a tudíž je přesný opak toho, jak to chápete vy.
Dodal jsem to, protože nakonec králem jste tu vy, že?
A to je rozumný způsob oslovování monarchy.
- Otče. - Co je, drahá?
- Co je? - Podívej, ten rytíř vypadá jako zvíře.
- Něco takového bych si nemohla vzít. - Jistěže ne. Nebudeš muset.
On
nevyhraje.
Passelewe, o čem jsme to před chvílí mluvili?
- O oběti vašich rytířů, sire. - Tak moment, Passelewe.
Použil jsi "sire" ze stejného důvodu jako poprvé?
- Správně. - Správně.
- To jsem si myslel. - Dobře.
Podle mých záznamů bylo na turnaji zabito nebo zmrzačeno
65%%% rytířů z vašeho kraje.
Passelewe, to není žádné číslo. Vůbec žádné číslo.
Kdyby to bylo 83, 3%%% nebo 97, 4%%%, tak je to správné procento
- v tom pravém smyslu. - Můj nejdražší Bruno, poslouchejte.
Bude-li to pokračovat, třeba až do konce týdne, tak...
- Zadrž! - Co?
Tohle musím vidět.
Musí být lepší způsob výběru.
Etheli? Jsi to ty, Etheli?
Říkal jsem si, co se ti včera večer stalo.
Nemůžu mluvit. Mám jen deset minut.
Už jedu, matko.
Dívej se, kam ti kape krev! Bože!
- Jak jinak můžeme vybrat vítěze? - Mohli bychom vyhlásit volbu.
Volbu? To ne. Nesmysl. To by nebylo fér k rytířům.
- Mohli by losovat. - Losovat?
Pro pána krále. To bys mohl zrovna " Chodí pešek
okolo, nedívej se na něho."
Nebo dokonce na schovávanou.
48, 49, 50!
Už jdu!
Kardinál řekl: "Žádal jsem o 13 berlonošů.
Proč jsi mi přivedl 13 panen?"
Pak jsme v zahradě a tisíc hlasů mi říká jako jeden muž:
"A ve, ave, kdož jsi prošel touto cestou."
A ve, ave, co?
- Proč musím říkat ave? - Jen bez hnutí seď
a nech, ať se pro změnu stane něco hezkého tobě.
Vypadá to, že zvolili vítěze. Vidíš, kdo to je?
Můj šéf. Bože.
Gratuluji, sire. Máme vítěze.
Dobře. Kde je?
Ještě ho nenašli.
- Je tak dobrý? - Ano. To z něho dělá vítěze.
Aha.
Najdou ho, že?
- Musíš být velmi pyšný. - Pyšný, ty srágoro? Sakra!
- Není to skvělá pocta? - Možná on získá poctu.
Dostanu dračí zub jako žebrák a penzi šilink ročně.
Taky s ním budu muset bdít celou noc. Bože, jaké štěstí!
Na dnešní noc jsem své tělo slíbil ženě.
Možná bych mohl říci té dámě, že...
Počkat. Ty bys možná mohl.
Jistě, mohl bych. Řeknu té dámě...
- Ne, ne, tohle ne. Probdít noc. - Já?
Mohl bych ti dát svůj klobouk a plášť.
Drž hlavu skloněnou. On to nepozná.
- To nemohu. To není správné. - Kdo se do dozví? Běž!
- Bestie! - Tady jsem.
Ale ty ne!
Zapomeň na to.
- Panoš? Jaký panoš? - Ty víš, jaký.
Ach, moje revma. Ta cela byla tak vlhká. Dvě celé noci.
Ach, ty chudáčku.
Pojď, svléknu tě a uložím do postele.
Musel to být ošklivý zážitek.
To byl.
Ach, Betty. Tvé ruce jsou tak hebké a teplé.
Snad si vážně nemyslíš, že tady v naší posteli byl panoš, viď?
- Já... - Myslíš? Pojď, tohle ti sundám.
A tohle.
Není to lepší?
Bernarde, můj drahý.
Pojď.
Občané,
šlechto,
panstvo!
Král.
Já? Ach, ano.
Statečný rytíři, prokázal jsi své kvality na poli cti.
A teď je musíš prokázat v boji na život a na smrt
s monstrem tak strašlivým, tak děsivým, tak hrůzostrašným,
ducha ničícím, že i já bych váhal
utkat se s ním tváří v tvář
v boji zblízka. Bylo to dobře?
Myslím, že ano, můj drahý.
Takže vyraz a zabij tu bestii.
Na cestu ti dávám královské požehnání
a také požehnání matky církve.
Biskupe!
- Zmiz! - Mizerní burani!
- Je to vše? - Je.
Dobře. Herolde?
Ať otevřou bránu.
Tak do toho!
Otevřete bránu!
Sbohem.
Počkat!
Popadl svůj meč do ruky
Jelikož dlouho hledal nepřítele
Odpočinul si pod stromem tumtum
A na chvilku se zamyslel
A jak byl zamyšlený
Jabberwock s očima v plamenech
Se rázem vynořil z lesa
A s vřískotem se blížil
Kopí.
Kopí, kopí.
Rychle. Rychle.
Griseldo.
Na ně, hoši!
Monstrum? Monstrum?
Kde je monstrum?
Tamhle je!
Ať neuteče.
Monstrum? Monstrum?
Jsem tady, Griseldo. Neboj se.
Bože, rytíř! Nikdy jsem ještě rytíře neviděla.
Ach, pane Fishfingere!
Přestaň f ňukat, ženo.
Ach, buď požehnán. Urozený mládenče. Ach, děkuji.
Odstupte, paní Fishfingerová.
Promiňte. Jste v pořádku?
Málem jsi mi usekl ruku!
Vždycky jsi byl nemotorný, Denisi Bednáři.
Styď se!
Zmiz! Bože!
Mohl jsem dostat otravu. Je ta dýka sterilizovaná?
Promiňte. Já nechtěl. Ovážu to. Přinesu obvazy.
Bože. Nech mě!
Tati!
- Co je? - Podívej.
Statečný rytíř. Statečný rytíř.
Jsme ti tak vděční za záchranu před těmi odpornými zloduchy.
Hopla nahoru.
Jste velmi laskavý, rytíři.
Nejsme toho hodni. Jsme jen pokorná rybářská rodina.
Nicméně, tohle je naše dcera.
Existuje zvyk,
že si rytíř vezme pannu, kterou zachránil.
Pozdrav rytíře, milá Griseldo.
To já jsem vás zachránil.
Můžeš zmizet? Co říkáte, rytíři?
Statečný rytíři.
- Nuže? - Slyšte. Odjíždím.
- Počkejte! - Vraťte se!
Rytíři, vraťte se, prosím!
Griseldo. Pane Fishfingere. Musím jít. Promiňte za tu ruku.
To bolí!
Chyběla jsi mi. Mám ten brambor.
Sbohem!
Jsi pro mě vážně velké zklamání.
Já myslel, že z tebe něco bude.
On je králův vítěz!
Říkáš si vhodný nápadník pro naši poctivou Griseldu? Jsi pobuda!
Drž ho, Madge. Drž ho!
Necháš ji být. Necháš ji být.
Běž!
Někdo je u dveří, drahý.
- Musíme něco vymyslet. - Pánové!
- Nemůžeme otálet. - Udělejme něco.
Králův vítěz musí být zastaven.
Monstrum musí být ochráněno.
Zabije-li monstrum, všichni budeme zruinováni.
Nechte mě promluvit.
Není nutné se víc hádat, protože mám plán.
Hle! Černý rytíř.
Báječné!
Jistě jsme blízko.
Namazat. Namazat.
Teď tohle.
Na něj.
A zabil jsi Jabberwocka?
Pojď do mé náruče, můj oslnivý hochu
- Ach, báječný den! - Monstrum je mrtvé!
Monstrum je mrtvé!
Stát! Nikdo nevstoupí do města, pokud nemá peníze.
Říkám, stát!
Ach, bože!
Zruš zásilky vína, obilí, slámy!
Zruš všechno!
- Denisi, tady je. Griselda! - Tady jsem.
To jsem já!
Denisi, vždy jsi to byl ty!
O tebe jsme vždycky stáli.
Zítra bude svatba. Nebo odpoledne.
Pošleme pro biskupa.
Denisi, jsi skvělý.
Griseldo, konečně budeme mít život, který jsme chtěli.
Můj hochu, blahopřeji.
Máš naše srdečné díky.
Zbavil jsi království velké hrozby.
Jsem šťasten, že mohu naplnit svůj slib a dát tobě...
- Jak se jmenuje? - Denis.
Denis Bednář, Vaše Veličenstvo. To je jeho snoubenka, má dcera.
Tobě, Denisi,
polovinu království.
A ruku princezny, mé dcery.
Pojď, můj chlapče. Do paláce!
Griseldo!
Prohlašuji vás za muže a ženu.
Prince a princeznu!
Denisi!
Griseldo!
Čí to byl nápad ho nechat odejít bez sňatku? Zmlkni!
Pozor, sire!