PŘED SEDMNÁCTI LETY
OSTROV SAINT HUBERT
360 KM VÝCHODNĚ OD FRANCOUZSKÉ GUYANY
- Kolikrát to ještě budeme opakovat? - Tolikrát, dokud hybrid nepřežije.
Bezpečnostní úroveň 5.
Deregulátory zabraly. Všechno vypadá v pořádku.
- Mutace v genomu sedm. - Děkuji.
Veškerý genetický odpad musí být odvezen do spalovny do 17:00.
Odpojte nádrž 12, dokud se genetické úpravy nestabilizují.
Dobře, ať už to je za námi. Jdeme na to.
Ano, promiň. Moment.
Dobře, můžeme.
Tři, dva, jedna...
Postavte se sem, vyčkejte na autorizaci.
Neviděl jsem výsledky, ale předpokládám, že jsme zvýšili sedativa?
Přidám 0,5 mililitru na každých 45 kilo.
Dobře, lidi, můžete dovnitř.
- Nechceme ho zabít, že ne? - Někdy bych i chtěla.
Bože.
Odpojte nádrž 12, dokud se genetické úpravy nestabilizují.
PORUCHA IZOLAČNÍ KOMORY
BEZPEČNOSTNÍ SYSTÉM VYPNUTÝ
CHYBA SYSTÉMU
RESTART SYSTÉMU
Pozor, izolační komora porušena.
- Co se děje? - Pozor, izolační komora porušena.
Pozor, izolační komora porušena.
Bože, je venku!
Utíkejte! Zavřít izolační komoru!
D-Rex se dostal ven!
Zavřít všechny vstupy! Evakuujte budovu!
Musíme pryč!
- Utíkej, uteč, uteč. DeSanto! Dveře! -Bože. Bože.
Ne, ne, ne!
- Dobře, to je jen... - Ne, ne, v pohodě.
- Dělej! Dělej! - Zasuň klíč. Tři, dva, jedna.
Dělej! Tři, dva... Dělej!
Dělej! Otevři ty dveře! Prosím!
Prosím? Otoč klíčem.
Je to v pořádku. Je to v pohodě.
Jen otoč klíčem. Prostě otoč...
- Prosím, otevři dveře. - Promiň.
Prosím, otevři mi dveře!
Ne!
Bože, ne.
Ne! Ne!
Promiň!
SOUČASNOST
UBĚHLO 32 LET OD NÁVRATU DINOSAURŮ.
ALE MĚNÍCÍ SE KLIMA A NEMOCI SI VYBRALY SVOU DAŇ A ZÁJEM VEŘEJNOSTI OPADL.
PŘEŽÍVÁ UŽ JEN V TROPICKÉM PÁSU KOLEM ROVNÍKU.
TĚCHTO OBLASTÍ JE PŘÍŠNĚ ZAKÁZÁNO.
- Co to má být? -Tyhle zvířata měli odvézt už před dvěma lety.
Taky z toho nemám radost, paní. Snažíme se uvolnit silnici.
- Nevím, co na to říct. - Co dělá starosta, sedí celý den na zadku?
Váží 40 tun, pane. Chcete ho snad odtáhnout sám?
Zprávy z Manhattanu.
Příčinou zácpy není nikdo jiný než brontosaurus Billy,
považovaný za posledního žijícího sauropoda v Severní Americe.
- Předávám ti slovo, Bobe. - Díky, Hailey.
Stařičký brachiosaurus, známý špatným zdravím,
utekl z výběhu v Cobble Hill Parku, kde žil pod dohledem ošetřovatelů.
Proboha. Odpočívej v pokoji, ale uhni mi z cesty.
- Sakra, to bylo drsný. - Ježíši.
I na New York to bylo drsný.
- Slečna Bennettová, předpokládám? - Dobrý den.
- Neměli jsme se sejít v... - Není těžké vás najít.
- Kdo vám o mně řekl? - Paulo Pasolini, Blackwater.
- Má pro mě nějaký vzkaz? - Ano, mám vám vyřídit: „Felix dnes není ve své kůži."
Dobrá, poslouchám.
To je nějaký špionský kód? Protože to je skvělý.
- Co vlastně v ParkerGenixu děláte? - Moje firma vyvíjí nový lék a něco potřebujeme.
To zní vágně. A co to konkrétně znamená?
Prý jste dobrá v obstarávání věcí a moc se neptáváte.
- Opravdu? -Prý vás ani netrápí případné právní nebo etické důsledky.
- Někdo, kdo jen drží hubu. - Berte to jako kompliment.
Znamená to, že děláte svoji práci dobře.
Při poslední akci jsem přišla o přítele, takže teď nejsem k mání.
- Ještě nevíte, o co jde. - Ano, ale pracujete pro farmaceutickou firmu, že?
Zavolal jste mi, protože jsem na tajné operace ta pravá.
Budu hádat, krádež dat?
Promiňte, specializuji se na bezpečnost a evakuaci, nikoli na krádeže.
Jde o dinosaury.
Oni už s námi možná skončili, ale my s nimi ještě ne.
- Dinosauři jsou ale mrtví, nebo vymírají. - Až na jedince na ostrovech kolem rovníku.
Tam je vstup z dobrého důvodu zakázán.
- Když tam někdo vleze, nepřežije. - A právě proto potřebuji vás.
Ne, díky.
Slečno Bennettová!
Věděla jste, že na srdeční choroby umírá 20 % populace?
To je každý pátý člověk na planetě.
Teď si představte, že byste někomu blízkému mohla prodloužit život o dvacet let.
- Jak dojemné, ale to není můj obor. - Máme hodně hluboké kapsy.
- Jak hluboké? - Pro vás? Extrémně hluboké.
- Chci konkrétní číslo. - Deset, šest nul.
- Včetně nuly v desítce? - Ne.
To je majlant, slečno Bennettová.
Za takové peníze už byste nikdy nemusela riskovat život.
- V čem je háček? - Možné obvinění ze spáchání trestného činu.
Pojedeme někam, kam všechny vlády světa zakázaly vstup.
V takovém případě to nikomu neřekneme.
V tom by mohl být problém. Ještě to neví, ale bereme s sebou civilistu.
Neo-jurská éra se ukázala být pro dinosaury smrtelná.
Ačkoli některé druhy přežívají
v izolovaných tropických mikroklimatech bohatých na kyslík kolem rovníku,
kde je jejich kontakt s lidmi a jinými neslučitelnými druhy...
KDYŽ DINOSAUŘl VLÁDLI ZEMI
Banner dolů.
- Tohle je levá záprstní kost? - Ano.
Dobré ráno, doktore. Omlouvám se, že přicházím bez ohlášení.
- Můžeme si promluvit? - Omlouvám se, dnes to není vhodné.
- Zavírají to tady. - Dr. Henry Loomis, Zora Bennettová.
- Specialistka na mise. -Dobrý den. - Promiňte, na jaké mise?
Lidi, dejte si chvilku pauzu, ano? Díky moc.
Dr. Loomis je konzultant ParkerGenixu v oblasti paleokoronárního zdraví.
Vyvíjíme nový lék, Paleodioxin, získaný z největšího známého druhu dinosaura.
Modely ukazují, že by mohl oddálit srdeční choroby v průměru o dvacet let.
Představte si, co by to znamenalo pro vaši matku.
- Upřímnou soustrast. - Dobře.
Přečíst si lékařskou složku umí každý, ale jakmile to začne být osobní, jdu od toho.
Omlouvám se, přehnal jsem to. Tento výzkum je klíčový.
Nemůžeme zahájit klinické testy.
Nedokážeme syntetizovat DNA, potřebujeme vzorky ze živých dinosaurů.
A to od skutečných obrů.
Největší z největších ve třech kategoriích: mořští, suchozemští a létající.
- Proč od největších? - Kvůli jejich srdcím.
Čím větší tvor, tím větší srdeční svalovina.
Žili nejdéle, někteří sauropodi z křídy víc než sto let.
Tři dinosauři, jejichž krev potřebujeme jsou:
Mosasaurus, který žije v oceánu.
Titanosaurus, suchozemský gigant
a ve vzduchu quetzalcoatlus, největší známý ptakoještěr.
Každý z nich se dožíval přes sto let, a to i bez genetických úprav.
Lék na srdeční choroby
by byl největším lékařským průlomem za poslední staletí.
- Ano, a bude mít miliardovou hodnotu, že? - Bilionovou.
Jediný způsob, jak mohou naši vědci dokončit sekvence,
jsou krevní a tkáňové vzorky ze živých dinosaurů.
Moment, vy chcete odebrat krev těm zvířatům zaživa?
Hemoglobin se po smrti během pár sekund odkysličí.
Svalová ztuhlost nastává téměř okamžitě.
Naštěstí všechny tyto druhy žijí na jednom izolovaném místě.
Sestavujeme tým a rádi bychom okamžitě vyrazili.
Konkurence nespí a pan Parker nesnáší být druhý.
Můžete zítra vyrazit? Doktore Loomisi?
- Myslel jsem, že jsem jen poradce. - To jste, ale osobní, na místě.
Nemáme kvalifikaci k jejich identifikaci, ani neumíme předvídat jejich chování.
Proč nevyšlete armádu? Jste bohatá firma.
Kvůli utajení. Čím méně lidí to ví, tím lépe.
Zaručím vám bezpečnost. Tedy, víceméně.
Nejde o moji bezpečnost. Jen...
- „Víceméně"? - Ano.
- To, co navrhujete, je nezákonné. - Řekl jste mu o těch nulách?
- To na něj nezabere. - O čem to mluvíte?
Viděl jste někdy dinosaura ve volné přírodě?
Nemyslím v zábavním parku pro děti, ani nějaké chudáky bloumající po městě.
Myslím v jeho přirozeném prostředí.
Protože dokud to nezažijete, jste jen chlápek, co chodí do zoo.
Za celý týden jsme prodali jen dvanáct lístků.
Před pěti lety byste musel čekat hodiny ve frontě.
Teď už na ta zvířata není nikdo zvědavý.
Zaslouží si víc.
Já jen... Dejte mi chvilku.
Ano, jistě, kolik jen potřebujete.
Dejte si načas.
Celý váš život směřoval k tomuto okamžiku.
- Připraven? - Ano.
PARAMARIBO, SURINAM
650 KM SEVERNĚ OD ROVNÍKU
Třikrát po sobě!
Kapitán Kincaid?
Jsem Martin Krebs. Mluvili jsme spolu po telefonu.
Krebsi, poslyšte, je mi to líto. Rozmyslel jsem si to, nejdu do toho.
- Rád bych, kvůli Zoře, ale nemůžu. - Cože?
Dohodli jsme se, ne? Řekl jste si cenu.
Není to o penězích. Pro mou loď je to riskantní.
Ještě není splacená, tak doufám, že to chápete.
Nic osobního, Zoro.
Dva dvojité rumy, merci.
Co to sakra bylo? Vy dva se znáte?
Jo, sloužili jsme spolu deset let ve speciální jednotce.
- Duncan je nejlepší, jinak bych ho nedoporučila. - Nejlepší v čem? V pití?
- Fabrice, žádné zbraně, jasný? - Dobře, dobře.
V přepravě lidí a věcí na místa, kde by neměli být, a zpátky.
Bohužel to tentokrát nejde, Zoro, promiň.
- Je to moje konečné rozhodnutí. - To je pěkný průšvih, Duncane.
Slíbil jsi mi to. Teď jsme v háji.
Omlouvám se.
Nerada vidím, jak se vám to rozpadá pod rukama.
Víte co?
Co takhle gesto dobré vůle?
Jen tak nahlas přemýšlím, co třeba… Co kdybyste zdvojnásobil moji částku,
a já z toho zaplatím Duncana a jeho posádku.
Chápu.
Hezký pokus. Domluvili jste to po telefonu, nebo až teď?
- Chci jen pomoct. - Nebudu tu sedět a poslouchat urážky.
Proboha, fajn, souhlasím.
- Skvělé. - Skvělé.
K Barbadosu to vezmeme oklikou, abychom se vyhnuli vládním hlídkám,
ale stejně jich tam moc není.
Pročpak?
Nikdo není tak hloupý, aby plul tam, kam poplujeme my.
- Tady jsem. - Ahoj, Zoro. -Ahoj.
- Jak se máš? - Dobře.
To je Bobby Atwater. Posílí bezpečnostní tým.
- Bezpečnost před čím? - Abyste neskončili v něčí tlamě.
- Aby všichni přežili. - Ještě něco?
Poslyšte, já to nedám, víte? Rád bych to udělal kvůli tobě, Zoro, ale...
- Ne, už jsme to probrali. - Dobře, fajn.
Kdy vyrážíme?
- Ty, LeClercu? - Co?
Slyšel jsi, kolik nám za tohle Kincaid zaplatí?
- Řítíme se do průšvihu. - To teda jo.
Dobrá zpráva je, že mosasaurus měl v zajetí lokátor,
a InGen ho sledoval i po jeho útěku.
Když zkrachovali, odkoupili jsme jejich data, takže ho teď monitorujeme my.
Moc se toho o něm neví. Teď je tady.
Náš první vzorek je asi 240 km odsud. Kousek od rovníku.
Ale proč u rovníku? Proč nepřežijí jinde?
Podmínky na Zemi jim už nevyhovují.
Změnilo se složení vzduchu, sluneční záření je jiné.
Hmyz, vegetace, všechno je jiné.
Ale blízko rovníku je téměř stejné klima jako před 60 miliony let.
Je teplejší a bohaté na kyslík.
Mosasaurus většinou krouží kolem ostrova, ke kterému míříme.
Na ostrově stávalo výzkumné a vývojové centrum původního parku.
Po nehodě je opuštěné.
Dorazíme na ostrov, získáme naše tři vzorky a co nejrychleji zmizíme.
Dvě desítky druhů tam přežily skoro 20 let,
takže tam rozhodně není bezpečno.
My to zvládneme.
- Co to je? - Neurotoxiny.
- Jak rychle působí? - Paralýza během pár vteřin.
A pak co?
Pak přežiješ.
Tohle je ta chvíle, kdy mi řekneš, že zabít dinosaura je zločin, doktore?
Ne, tohle je chvíle ti říct, že zabít dinosaura je hřích.
- A když je to buď my, nebo oni? - Pak jsme někde, kam nepatříme.
To je naše specialita, doktore Loomisi.
Nechceme zvířatům ubližovat. Odebereme vzorky a vrátíme se domů.
Za světla tam dnes nedorazíme. Zkusíme to zítra ráno.
Jak probíhá odběr?
Tyto šipky slouží k odběru krve. Každá je na jedno použití.
Mosasaurova kůže je silná 10 cm,
musíme se k němu dostat na 10 metrů, aby pronikla skrz.
Jakmile se naplní, sama se vystřelí.
Vyletí do vzduchu jako modelářská raketa.
Pak se otevře padák a snese se zpátky k nám.
Střílím já.
Odběr vzorku krve na dálku je celkem jednoduchá záležitost.
Udělám to sám.
Něco ti ukážu.
- Cítíš ten vánek? - Ano.
Teď si představ, že se loď naklání pod úhlem 15 až 20 stupňů,
plujeme rychlostí 30 uzlů,
do očí ti stéká pot, jsi tak blízko, že vidíš zuby té potvory.
Držím ti palce.
- Prosím, posluž si. - Opravdu? Když jinak nedáš.
To mě podrž.
Chci říct, že je s tebou sranda, Zoro.
- Cože? - Asi máme nového vůdce týmu.
- Bez urážky. - Nevím o nikom, koho by to urazilo.
To bylo krutý.
Slyšel jsem o Bookerovi.
To je mi moc líto.
- Co to bylo za akci? - Jen obyčejná výcviková mise v Jemenu.
Brnkačka, ale v autě vybuchla bomba.
Z čista jasna.
Aspoň to bylo rychlý.
- Ne tak docela. - Do prdele.
- Tohle si nezasloužil. - Ne.
Musela jsem to říct jeho ženě. Bylo to strašný.
- Tohle nemůžeš dělat věčně, Zoro. - Ne.
- Tahle práce tě nakonec dostane. - Proč myslíš, že jsem tady?
Potřebuji peníze na nový život.
Opravdu? Já myslel, že se ti po mně stýskalo.
Víš, co jsem prošvihla?
Pohřeb mojí matky.
- Ano. - To je hrozné, Zoro.
- Vážně jsem nic horšího neslyšel. - Díky, to je od tebe velmi citlivý.
Bože.
Prosím, řekni mi, že jsi to s Amelií urovnal.
Pokaždý, když jsme se viděli, jen jsme...
Jen jsme viděli našeho malého chlapce.
Bylo jednodušší jít si každý vlastní cestou.
Jsme fakt ubožáci.
Co myslíš, přežijeme to?
Třeba tentokrát zbohatneme.
- Bohatství je fajn, ale samo o sobě nestačí. - To určitě ne.
Udělej něco, co má smysl, dokud je čas.
Nesměj se, myslím to vážně. Na nic nečekej, Zoro.
Na nic nečekej.
75 KM JIŽNÍM SMĚREM
- Šetříš si je, zlato? - Vychutnávám si je.
Čeká nás dlouhá cesta přes Atlantik. Budou ti chybět, až dojdou.
Můžu se zeptat, proč si je schováváš v kapse?
- Aby mi je nesnědl. - Chápu.
Ahoj, zlato. Kde je tvůj přítel?
Má službu u kormidla. Přijde, nebo ne?
Řekla jsem mu to. Obléká se.
Nechceš procvičovat uzly?
Pamatuješ si to, ne? Jak tě to táta učil?
- Pod, dolu, kolem. - Nudný táta by se vám nelíbil, co?
- Někdy jo. - Jo.
Konečně.
- Dobrý odpoledne, Xaviere. - Co se děje?
- Už je 18:00. - Já vím.
- Byl jsem mimo. - Teď jsi na řadě.
Usnul sem jako mimino.
Vezmeš kormidlo?
Člověče, jsem úplně vyřízenej. Asi bych za kormidlem usnul.
- Vezmu to za něj, v pohodě. - Ne, zlato, to už jsme probírali.
Musíš se vyspat a já taky.
Teď je na řadě Xaviere, no tak, chlape.
Reubene, nemůžeme na chvíli zakotvit? Vyhoď kotvu, ještě jsme nikde nekotvili.
Řetěz je dlouhý jen 50 metrů, ke dnu je to 2000 metrů.
- Na to jsi měl myslet, před vyplutím... - Víš vůbec, kolik váží dva tisíce...
Já tuhle loď postavil, jasný, Xaviere?
- Vím, co dělám. - Takže zvládneš i kormidlo?
- Budeš u kormidla. - Víš co?
Odpočiň si další hodinu, zvládnu to.
- Perfektní, jsi nejlepší. - Vezmu to, jsem v pohodě.
Plácneme si? Tak dělej.
Zapomeň.
Ty máš lékořici? Tu zbožňuju.
Já mlčím, ani slovo.
Dobře.
Nic neříkej.
- Proč si nevzal tričko? - Očividně nevidíš to, co vidím já.
Že chodí bez trička.
Doufal jsem, že vyrazíme jen my tři. Naše poslední plavba.
Odjíždím studovat do New Yorku, nikoli do Mongolska.
Já vím, máš pravdu.
Co to je?
Kde?
Na jedné hodině, plave to na východ.
- Delfíni? - Ne.
Nevidím ploutve. Plave to rychle.
Bello, podrž kormidlo.
Doleva, doleva, doleva.
- Narazilo do nás něco velkého. - Mečoun?
- Něco mnohem většího. - Je to to, co myslím?
Ne, zlato, to není „to“. Už skoro vymřeli.
Nesnáším tyhle věci. Kéž by se nikdy nevrátily.
Myslím, že bychom měli...
Držte se!
- Tati! Tati! - Tereso!
- Xavier je uvnitř! - Doplavu pro něj, vylezte nahoru, nahoru!
Plav!
Xaviere!
- Nemůžu ven! - Nech kabinu naplnit vodou!
- Reubene, nemůžu otevřít! - Nech ji zaplavit, pak otevřeš!
Vezmi vysílačku! V červeném kufru! Červený kufr! Nouzová výbava!
- Nahoru! - Dobře.
- Rychle! - Kde je? -Najdi to!
- Nemůžu ji najít! -Kufr! Nouzový kufr! Nouzová vysílačka!
- Tati! - Xaviere!
Vyplav ven!
- Tereso! - Bello! Bello, drž se!
Xaviere! Xaviere!
- Tati! - Tati!
- Xaviere! -Tati!
- Tati! - Zlato!
Tati! Kde je Xavier?
- Co se stalo? Tati, kde je? -Nevím.
Vrátím se dolů. Najdu ho.
Xaviere! Xaviere!
Xaviere, plav!
- Xaviere, pospěš si! Plav! - Xaviere! -Dělej!
- Rychle, plav. - Plav, Xaviere!
- Rychleji! Dělej! - Pospěš si! -Xaviere!
Rychle!
Tati?
Mám ten kufr.
- Neruším? - V pohodě.
Nemůžu spát.
Říká se, že když večer před akcí usneš, měl bys s tím skončit.
- To v muzeích neplatí. - Nechceš si sednout?
- Můžu se zeptat, co tě trápí? - Jen malá posttraumatické stresová porucha.
Asi jsem si měla po poslední akci vzít víc volna.
Co jsi zač? Jsi žoldák?
Reakční a bezpečnostní specialista.
Takže žoldák.
Máš napínavější život než já.
Jo? Jak přesně?
- Po mně nikdy nikdo nestřílel. - Ne?
Možná se dočkáš.
- Dobrou noc, doktore. - Dobrou noc.
Mayday, mayday, mayday. Tady je Mariposa, mayday.
Poslední známá pozice: 24...
Jaká je naše vzdálenost k cíli?
43 km.
- Schrupnul sis? - Hned jsem tady, jen se vyčůrám.
- Merci. - Žádná francouzština před snídaní.
Mayday, mayday, mayday. Tady je Mariposa, potápíme se.
Poslední známá poloha: 24°33' severní šířky a 74°56' západní délky.
Potápíme se.
Signál byl jasný, že? Seš si jistý, že to bylo volání o pomoc?
- Na sto procent. - Máš polohu?
S přesností na deset metrů. Poslali DSC, jsou od nás 50 km.
- 50 km, ale opačným směrem. - Cože? Bobby, ty je tam chceš nechat?
Ne, samozřejmě, že ne.
Říkám jen, že ten chlap má funkční vysílačku a může odvysílat svou polohu.
To je pravda, nikdo neumrzne.
Pomoc už je určitě na cestě. Pobřežní hlídka je už určitě na cestě.
3 km!
Jsme tři minuty od mosasaura, kvůli němu jsme tady, ne?
Mosasaurus má čip. Našli jsme ho jednou, najdeme ho znovu.
Možná, ale, Zoro, v sázce jsou desítky milionů dolarů.
- Oni ještě pár hodin vydrží. - Vizuální kontakt! 13°, levobok!
- To jsou oni. - Musím souhlasit s panem...
- Atwater. - ... Atwaterem.
Nejdřív mosasaurus. Souhlasíte?
LeClercu, nový kurz: 24°33' severně, 74°56' západně.
- Plná rychlost. - Rozkaz.
Najdeme je a vytáhneme.
- Je to moje akce. - Je to moje loď.
- Haló, tady jsme! - Tady!
Já nevím, bylo to velké jako loď.
Větší, 15-20 metrů, já fakt nevím.
- Mělo to hadovité tělo, velkou lebku a dlouhý čenich? - Ano. -A končetiny jako vesla?
Dlouhý ocas se zahnutým koncem?
- Co jiného by to bylo? - Co jste dělali tak daleko od břehu s malou holkou?
Jen se plavíme z Barbadosu do Kapského Města, neplujeme poprvé.
- Neměli by být ve škole? - Jistě, ale jsou prázdniny, nějaký problém?
- Měl bys být opatrnější. - Proč?
Na moři je teď nejméně 50000 lodí.
Jednu napadl mosasaurus. Jaká je šance?
Duncane, nech to plavat, ano?
Nekřič na něj, ano? Ty děti jsou už v bezpečí.
Nerozumím tomu.
Proč by mosasaurus zaútočil na jachtu dlouhou 13 metrů?
Není to potrava.
Možná si loď spletl s konkurentem a chtěl zlikvidovat soupeře.
- O kolik jsme se odchýlili? - O 45 km.
- Kdy dostihneme cíl? - Možná za dvě hodiny.
Záleží, jak rychle a kam plave.
Co kdybychom obrátili loď a pokračovali v misi?
Počkat, jak rychle plave co? Jaká mise?
- Jde o to, že... - Co přesně tady děláte?
Uděláme si malou zajížďku a vyřídíme pár věcí, nic víc.
- Jaké věci? -To je v pořádku, zlato, neboj se. -O čem to mluví?
Ten chlap? Mám z něj husí kůži.
- Co jsem udělal? - Děsíš mě.
- Zkontrolujeme sledovací mapu, prosím? - Dobře, poslyšte.
Chápeme, že tady máte nějakou práci a jsme vám velmi vděční.
Vytáhli jste nás z vody, vážíme si toho.
- Nemůžete nás prostě vysadit a... - To je on?
- Těžko říct. -Nemůžete nás vysadit v nějakém přístavu? Prosím.
- Ano? - Ten software blbne.
- Duplikuje signál. - Možná se odráží od naší lodi.
- To není odraz. -Cože? - Co sledujete? -Jsou to dva signály.
- Takže jsme ho našli? - Ne, on našel nás.
- Ne, ne. No tak, lidi. - Dobře...
- Je tady. - Nino, hlášení.
Všechno je online. Je to v pořádku.
My před tím zdrháme a vy to honíte?
- Je na pravoboku. -Lidi, poslouchejte, zabere to maximálně pár minut,
pak všichni poplujeme na ten ostrov, jak říkala, jasný?
Je tam vesnice napájená geotermální energií.
Můžete tam počkat, budete tam v naprostém bezpečí.
- Cože? -Můj bože. - Tam, na pravoboku.
- Dobře, jdeme na to! - Převezmi kormidlo. -Rozkaz.
- To je nádhera! - Ano!
Jdeme na to!
Ztrácíme ho!
- Loomisi, připoutej mě k přídi. - Dobře.
Pořádně to utáhni!
- Takhle? - Ano.
- Ještě z druhé strany. - Dobře.
- Nestřílej, dokud nebude na deset metrů. - Rozumím.
- Nino, předej mi řízení. - Řídíš ty.
Musíme blíž! Přidej!
- Vylez nahoru a nespouštěj ho z očí. - Už jdu!
20 metrů.
Téměř na dostřel!
- 15 metrů. - Rozumím.
- Potřebuji další šipku! - Rozkaz.
Míří na nás! Otoč! Otoč!
Rychle! Je na dostřel!
Hotovo!
Pomoz mi nahoru! Vytáhni mě!
Střílej!
- Vyšlo to! - Ano! Zpomal na deset uzlů!
Prudce vpravo! Zpomalit na deset!
Na levobok, k zábradlí.
Mám to! Mám to!
- Pěkný zásah! - Pěkná raketa.
- To bylo fantastické. - Fakt geniální.
- Ano. - Vyšlo to.
Povedlo se, vyšlo to.
- Co když to neuděláme? - Co když neuděláme co?
Až získáme ty vzorky a dáme je nějaké firmě, která z nich vyrobí lék
a pak ho zdraží tak, že si ho 99 % planety nebude moct dovolit?
Věda má být pro všechny, nejen pro pár vyvolených.
- Napadlo tě to někdy? - Ne, asi ne.
Tak o tom začni přemýšlet.
- A ty s tím přestaň. - Tati, prosím.
Xaviere. Hlavu mezi kolena, zhluboka dýchej.
- Zhluboka dýchej, hluboký nádech. - Tati, je mi špatně.
To je v pořádku, dýchej.
Nějaká zvířata... Plavou k nám.
- Můj Bože. - Tati?
- Co to sakra je? - Sedni si, zlato, zůstaň u mě.
Spinosauři.
Říká se tomu mutualismus! Mezidruhová symbióza!
Ti spinosauři pomáhají mosasaurovi lovit. Pomáhají mu zabíjet!
To nezní moc povzbudivě.
Tohle jsou naše vody.
Támhle! Je tam další!
Tam! Na sedmé hodině! Rychle! Honem!
- Bobby, Bobby, Bobby. - Zmiz!
Bobby! Bobby, ne!
- Tati, tati! - Bello!
Tati!
Co to děláš? Pluješ přímo do skal!
Ujedu jim. Mosasaurus nemůže do mělké vody.
Všichni se něčeho držte!
Nemůžu hýbat nohou, zlato.
Když narazíme na skal, potopíme se.
Sbal všechno, co potřebuješ. Připrav se skočit.
- Je rychlý. - LeClercu, motor se přehřívá.
Tereso, vrať se dovnitř. Běž k vysílačce.
- 3x mayday a pošli souřadnice, běž! - 3x a souřadnice, rozumím.
Vydrž, zlato.
Isabella. Isabello, podívej se na mě.
Neboj se, poslouchej.
Mayday! Mayday! Mayday! Slyší mě někdo?
- Mayday! Mayday! - Přestaň.
Dost! Prostě přestaň. Přestaň na chvíli.
- Co myslíš tím „přestaň"? - Musíme to zvládnout sami.
- Cože? -Tohle je protokol. - Zbláznil ses?
- Ne! Mayday, ne, ne, ne. - Dej mi to.
Ne, mayday! Mayday! Pusť mě!
Prosím, pomoz mi. Prosím, pomoz mi, prosím.
Prosím. Prosím, pomoz mi.
Podej mi ruku, prosím. Tati!
Zlatíčko! Tereso! Ne!
Tereso!
Ne!
- Muž přes palubu! - Poslouchej mě, skočíme do vody.
Tahle loď se brzy rozbije. Musíme skočit za tvojí sestrou.
Rozumíš? Jsem s tebou, ano?
- Dobře? Neboj se. Neboj se. - Tati. -Držím tě.
Připrav se. Na tři, raz, dva, tři!
Musíme zůstat pohromadě!
Dělej!
K zemi!
Zoro! Jsme na mělčině! Skoč! Teď! Skoč!
Říkal jsem to!
Myslel jsem, že ses utopila. Jsi v pořádku?
- Nepomohl mi. - Kdo? -Ten chlap na lodi.
- Chtěl mě zabít. - Já to říkal, je divnej!
Tereso? Tereso?
Tati!
- Jsem v pořádku. - Opravdu?
- Držím tě, díky Bohu. Jsi v pořádku? -Jo.
Vylezeme z vody.
Rychle z vody! Jsou to obojživelníci!
LeClercu, seš celej?
La prochaine fois.
Zvládli jsme to.
- Mám to. - Máme ten kufřík?
Nino!
- Nino! - Kincaide!
Nino!
Já vím, já vím. Neboj se, zlato.
Někde tady bude ta vesnice. Najdeme ji a seženeme pomoc.
Ano? Nechceš mluvit? V pořádku, zlato, nemusíš.
Budeš v pořádku.
- Bude v pořádku, že? - Jo.
Je to jako... Když si starý člověk kupuje postel...
myslíte, že se na ni podívá a řekne si: „Tak tohle je moje smrtelné lože”?
Protože přesně tohle...
si teď říkám.
Zvládneme to. Jdeme najít tu vesnici.
Rychle, nemůžeme tady zůstat, vrátí se.
- Jsou zmutovaní. - Co myslíš tím „zmutovaní"?
- Abnormality, odchylky. - Vím, co to slovo znamená.
- Co to znamená tady, kde jsme? - O čem to mluvíš?
Tenhle ostrov, pan Roarke nám neřekl všechno.
- Dinosauři jsou dinosauři, jaký je v tom rozdíl? -Fajn.
Tak nám to neříkej, necháme tě tady.
Dobrá, tenhle ostrov byl jakousi laboratoří. Dělali tu pokusy.
- Jaké pokusy? - Křížili druhy.
Majitelé parku dělali jen to, co si přála veřejnost.
Lidi už omrzelo koukat pořád na to samé.
- Nazvali to „genetická zábava na míru.” - Geneticky upravené zrůdy?
Experimenty nechceš dělat uprostřed zábavního parku, ne?
- Ideálně je nechceš dělat vůbec. - Tak se aspoň poučili.
Všechny ty mutanty, ty zdeformované druhy,
nebo odpudivé zrůdy, nechali tady.
To je nelidské. Proč je nezlikvidovali?
Průměrné náklady na vytvoření nového druh jsou 72 milionů dolarů.
Co bys dělal ty?
Zabil je a pak to vysvětloval bance, nebo to vykázal jako „výzkum a vývoj”?
Co bych dělal se zmutovanými dinosaury z účetního hlediska?
To myslíš vážně?
- Můžeme si pohnout, prosím? - Zachovejte klid.
- Situace se nezměnila. - Dva naši přátelé právě zemřeli.
- Situace se očividně změnila. - Ano, je to hrozné.
Ale jsme, kde jsme.
Všichni jsme byli zoufalství, jinak bychom sem nešli.
Jinak bychom neskončili tady, že?
On se specializuje na něco, co nikoho nezajímá. Brzy přijdeš o práci.
Musí tohle dokončit. Já chci prachy.
Ty chceš prachy. Tvoje firma shrábne všechny prachy.
Pořád máme ten kufřík.
Máme první vzorek. Seženeme ty další dva.
- Skvělý nápad. - Nemáme žádné zbraně, Zoro.
Nikdy jsme žádné neměli. Ne doopravdy.
Měli jsme hračky, které nám dávaly falešný pocit bezpečí.
Možná by pomohly, možná ne. Jsme tam, kde máme být.
Víme, co máme dělat. Tak to dokončíme a vypadneme.
Ty děti, ti lidé, kteří skočili do moře, možná ještě žijí.
- Najdeme je a pak zmizíme. - A jak zmizíme?
- Chcete slyšet můj záložní plán? - Ona má záložní plán?
Bez záložního plánu nevstane z postele.
NEBEZPEČÍ - ZAKÁZANÁ ZÓNA
Najala jsem záchranný tým, který sleduje rádiový signál naší lodi.
Když se odmlčíme na víc jak 24 hodin,
druhý den sem přiletí, přesně při západu slunce.
Ale to je až zítra.
Plán je dostat se do komplexu na jihozápadě, kde je heliport.
Budou tam kroužit přesně dvě minuty.
Když se nikdo neukáže, odletí, ale když nás uvidí...
Proč jen dvě minuty? Proč nepřistanou?
- Protože i piloti chtějí přežít. - Skvělé.
Musíme vylézt nahoru dříve, než zapadne slunce.
- Musíme si pohnout. - Zahoďte všechno, co nepotřebujete.
Et maintenant?
Zkus neumřít.
Je to horké. Je tu geotermální energie.
Potrubí vede z horkých pramenů. Musí vést do vesnice.
- Možná tam bude vysílačka. - Skvělé.
Použijeme ji, bychom našli toho chlápka, co se mě chtěl zabít.
- Nebo abychom přivolali pomoc? - Jo.
- Toho parchanta najdeme později. - Správně.
Potrubí nás zavede do vesnice. Nebo má někdo jiný nápad?
Mám trochu trávy.
Je trochu vlhká, ale mohli bychom si odpočinout a zahulit, ne?
Ty nekouříš, nebo ano?
Ne?
Tati, on si z tebe dělá legraci.
- Pomůžeš mi vstát? - Moc vtipné.
Mně nikdo taky nepomůže.
- Možná ta rodina zamíří ke komplexu. - Bože, v to doufám...
Jak daleko je další vzorek?
Podle satelitních snímků se stádo titanosaurů pase uprostřed údolí.
Měli bychom tam dorazit za svítání.
Dávejte pozor, kam šlapete. Něco se mi otřelo o nohu.
Nechceš mi říct, jak ta holka spadla přes palubu?
Když to zvíře narazilo do lodi. Byla jsi tam, ne?
Ale ty taky, v kabině, vedle ní.
- Nemohl jsi jí? - Co tím naznačuješ?
- Tohle není tvoje první výprava, co? - Ne, na vykopávky jezdím od dvanácti.
- Dělal jsem postgraduál u Alana Granta. - Takže jsi na takové situace zvyklý, ne?
Dřív jo. Nesnáším džungli, vyhýbám se jí.
Pročpak?
Nevidíš metr před sebe a pořád cítíš, že tě něco sleduje.
Jediné místo, kde se můžeš schovat, je pod vodou.
Odmítám umřít v džungli.
Můj sen je umřít někde na mělčině a být pohřben v bahně.
- To je poetické. - Největší šance, jak se stát fosilií.
- Ty jsi magor. - Děkuji.
Přestaň se vyptávat.
- Zakřičela, já se otočil, a pak zmizela. - Dobře.
Ale jestli zjistím opak, necháme tě tady a vrátíš se do potravního řetězce.
- Jsem moc chytrý na to, abych umřel. - Inteligence u přežití nerozhoduje.
Vážně? Pouč nás.
Dinosauři, tupá zvířata, že? Přesto přežili 167 milionů let.
My, homo sapiens, praví géniové, jsme tu teprve nějakých 200 tisíc let.
Ale svoje obřími mozky používáme k vlastnímu vyhlazení.
Pochybuju, že přežijeme milion let.
Moment. Copak nevládneme na Zemi?
- Něco musíme dělat dobře. - My Zemi nevládneme.
Jen si to myslíme.
Měníme životní prostředí, takže ne planeta,
ale my jsme ti, kterých bychom se měli bát.
Až nás bude mít Země plné zuby, zbaví se nás jako nic.
Ze všech druhů, co kdy na Zemi žily, jich 99,9 % vyhynulo.
Přežití je běh na dlouhou trať.
Slyšel jsi to? Každý den může být tvůj poslední.
Všichni si najděte nějaký klacek. Použijeme ho k proklestění cesty.
Bello? Neboj se.
Je malý. Vidíš, je to býložravec.
- Neboj se. - Ne, běž, běž pryč.
- Ty, Xaviere. - Jo?
- Skočil jsi za ní. - Jo.
Máš můj respekt.
To je fuk, guapo.
- Je těžké ho milovat, co, zlato. - Taky mi to chvíli trvalo.
Mrkni na to.
Raději půjdeme tudy.
Jaké dva druhy nám zbývají?
Titanosaur a quetzalcoatlus, 11tunový sauropod a pterosaurus
velký jako školní autobus, rozpětí křídel devět metrů.
Jako malý školní autobus, nebo ten velký?
- Záleží na tom? - Jen se ptám.
V pohodě. Chvilku si schrupni, já to vezmu.
- Ne, jsem v pohodě. - Já vím, ale vezmu si první hlídku.
- Opravdu? - Jo. -Díky.
Potrubí vede tímhle směrem, snad k vesnici, že?
- Mýlil jsem se v tobě. - Ne, měl jsi pravdu, jsem lenoch líná.
Je naživu díky tobě.
Ani nevím, proč se mnou chce být.
Vidí tě takového, jaký jsi.
Doufám, že ne.
Ať si o nás ostatní říkají, co chtějí,
ale my se shazovat nebudeme.
Jinak budou mít pravdu.
Musím si odskočit.
No tak.
Pojď.
Neboj se.
- Je to ještě daleko? - Už jen kousek.
Stádo titanosaurů by mělo přecházet přes údolí.
- Jsou to býložravci, že jo? - Jo.
- To je dobře. - Ale ti, co je loví, býložravci nejsou.
Super.
Ticho.
Nedáš si?
Miluješ adrenalin, že, Henry.
- Tohle je naše šance, mají na práci něco lepšího. -Co lepšího?
- Tohle se nevidí každý den. - Možná nikdy.
Zbývá poslední.
- Vypadá to, že budeme šplhat. - Doufám, že se nebojíš výšek, doktore.
Ti chlapi na lodi říkali, že je ve vesnici elektřina.
Musíme doufat, že měli pravdu.
- Jak je to podle tebe daleko? - Dva, tři kilometry.
- Co tvoje noha? - Trochu bolí, ale zvládnu to.
To je dobrý.
Nevadí ti tohle?
Pomáhá jí to. Neboj, mám ji na očích.
- Máma nás s tebou už nikdy nepustí. - Bože, to ne.
Lidi, budu jí říkat Dolores.
- Iz, ty žiješ? - Ty mluvíš?
- Vezmu si ji s sebou domů. - To je šílený nápad.
Dolores?
- Jsi v pohodě? - Jste fajn, ty a tvůj táta.
- Nevím, možná... - Xaviere!
Bello, Bello! Bello, počkej!
Co tady tak smrdí?
Co je jí?
Čeho se bojí?
Pomoz mi vstát.
- Půjdeme podél řeky, tudy. - Vidím loď.
Nemůžeš chodit. Xavier ti pomůže, já pro ni dojdu.
Fajn, buď opatrná.
Můžu dostat ještě lékořici?
Tereso. Tereso! Rychle.
Běž, dělej.
Rychle, uteč.
- Neprobuď to. - Dělej, rychle.
Rychle! Vrať se.
Do prdele.
ZÁCHRANNÝ ČLUN - AUTOMATICKÉ NAFUKOVÁNÍ
Dolores.
Musíš jít, není to bezpečné.
Prosím. Běž, běž, běž.
Rychle, rychle.
NAFOUKNOUT NA SOUŠl
ČLUN SE POTOPÍ, POKUD NENÍ NAFOUKNUTÝ
- Ne, nedělej to, nedělej to. - Ne, nedělej to, nedělej to.
Tereso!
Bello! No tak, zlato, poběž.
Pomoz jí. Pomoz jí. Rychle, pryč, rychle.
Vezmi pádlo, potichu.
Jeď! Jeď! Jeď!
- Pádluj! - Rychle!
- Tati, on... - Pádluj! Pádluj! Pádluj!
- Pospěš si! Pádluj! - Dělej, dělej!
Zaberte, zaberte!
Zaber, zaber!
Rychle!
Jak nejvíce můžeš! Zaber!
Isabello! Plav! Plav! Plav!
Bello!
Isabello!
- Bello! - Tati! -Rychle!
Bello!
- Bello! - Bello! -Isabello!
Tati!
- Tati! Tati! - Bello! Bello!
Tati!
Kde jsi? Pomoc!
Tati!
- Tati! Tati! - Ne, Isabello!
Ne! Bello!
Isabello, ne!
Ne. Ne. Ne.
Bello, Bello! Plav! Ještě kousek!
Tati!
- Pomoc, tati! - Bello, plav!
Bello, ještě kousek!
Jsi v pořádku?
To je kolmá stěna. S mírným převisem.
Odhaduji tak metr, metr a půl. Aspoň, že lezeme dolů.
Nad přírodní římsou jsem viděl kroužit ptakoještěra.
Hnízdí ve štěrbinách, ideální místo.
Odebereme vzorek z vejce?
Můžeme zkusit odebrat vzorek od rodičů, ale jsou to létající masožravci velikosti F-16.
Budeš ho jistit.
- Jsi v pohodě? - Jasně, v pohodě.
V posilovně máme šestimetrovou lezeckou stěnu, takže...
Tohle je úplně to samý.
Ale 25x po sobě ve výšce 150 metrů,
a když spadneš, seš mrtvej.
- To moc nepomáhá. - Neboj, jistím tě.
Brnkačka, ne?
Krebsi? Koukej na tohle.
Lano, lano!
Vedeš si skvěle.
Ještě asi 12 metrů.
Musíme si pohnout.
Vidíš? Jako v posilovně.
C'est miraculeux.
Můžeš zatlouct ty skoby? Za pár minut je budeme potřebovat.
D'accord.
Co je tohle za místo? Nějaký starobylý chrám?
- Embryu to neublíží. - Neměli bychom si pospíšit?
Hezky pomalu, jinak poruším vaječný vak.
Jsi fakt působivej šprt, Henry.
- Jaká je alternativa? - K čemu?
Co když vzorky nepředáme ParkerGenixu?
Zveřejníme to jako open-source. Dáme je k dispozici celému světu.
Lékaři vyvinou lék, nikdo nebude vlastnit patent,
všichni se k němu dostanou a zachrání desítky milionů životů.
Bude pro všechny, nejen pro vyvolené.
- V tomhle scénáři nevydělám ani cent. - Ne, budeš švorc.
Tahle část se mi vůbec nelíbí.
- Mám to. - Hé, Zoro! L'attention!
Do prdele.
Vzorek!
Kincaide! Vytáhni mě nahoru!
- Kincaide! Pomoc! - LeClercu?
- Kincaide! Au secours! - Krebsi, tahej! Tahej, tahej!
Vytáhni mě nahoru! Vytáhni mě!
- Jsi v pořádku? - Jo, a ty?
Sakra!
Rychle!
Henry!
- Tahej! Nahoru! - Vytáhni mě nahoru!
Kincaide!
- Henry, přestaň! - Už to skoro mám!
Henry, přetrhne se to! Přestaň!
Drž se! Tahej!
Tahej!
Do prdele!
LeClercu!
Rychle, sem!
- Přestaň, Henry! Praskne to! - Mám to!
- Ne, to ne. - Henry! Henry!
Doktore! Jsi v pořádku?
Jedeme domů.
Isabello, zlato, pojď.
Už tam skoro jsme.
Vidím heliport. Je uprostřed vodní nádrže.
- Ale ty děti nikde. - Trefí sem vůbec?
Tady jsou stopy. Haló?
- Reubene! Tereso! - Zoro, mohl je zanechat kdokoli, klidně zvířata.
- Mohl to být... - Ve značkových teniskách?
- Vážně obdivuju, co děláš, opravdu, ale spěcháme. -Haló?
- Ani nevíme, jestli přežili ten pád. - Reubene!
- Tereso! - Za chvíli přiletí vrtulník.
Požádáme piloty, ať proletí nízko nad celým ostrovem, dokud je světlo.
- To je hrozně nebezpečné. - Nikdo se tě neptal.
Haló?
Isabello!
Haló?
- Haló? - Haló?
Je tady někdo, prosím!
Haló?
- Haló? - Je tady někdo?
Můj bože. Dokázali jste to!
- Díky bohu. - Jste v pořádku?
- Kde je? Kde je ten parchant? - Cože? Kdo? -Ten chlap. Ten chlap...
- Nechal mě spadnout. -Chtěl ji zabít. - Kdo tě nechal spadnout?
Krebsi!
- Já ho zabiju! - Má zbraň, Terezo, ne.
Všichni se uklidníme, ano?
Nechtěl jsi, abych přivolala pomoc. Chtěl jsi, abych zemřela.
O čem to mluvíš? Snažil jsem se tě chytit.
Ne, díval ses mi do očí a nechal jsi mě spadnout!
Ona lže.
- Když lže, proč máš zbraň? - Protože je to hysterka.
Nejsem žádná hysterka, zabiju ho.
- Troufáš si na chlapa se zbraní. - Dost!
Všichni se uklidníme. Co kdybys mi to dala?
Pro tebe je to těžký.
Já to pohlídám.
Teď tu všichni v klidu počkáme, až přiletí vrtulník.
- Přiletí sem vrtulník? - Každou chvíli, jen nás musí vidět.
Říkal jsem ti, že to zvládneme.
Všichni nasedneme do vrtulníku a zapomeneme na ty její směšné historky.
- Všichni bychom měli... - Ticho, nemluvte.
To je generátor. Asi ho spustil časovač.
Ten generátor je pořádně naštvaný.
- Možná je to tady přes den opuštěné. - Ale v noci už ne.
Neboj se, zlato.
Co to sakra je?
Utečte!
Rozdělte se!
Utíkej, rychle!
Reubene! Reubene!
Terezo, vezmi ten regál!
- Co je to? - Já nevím, nějaká zmutovaná zrůda!
Schovejte dozadu!
- Co je tohle sakra za místo? - Laboratoř.
Na křížení, mutace. Tady to všechno začalo.
- Do ničeho se netrefíš! Dej mi tu zbraň! -Nech mě!
- Dolores. - Bello!
- Našla jsi nás. - Bello?
Dej mi bonbóny! Sním je všechny.
Bello!
Dej mi bonbóny! Sním je všechny.
Dej mi bonbóny!
Sním je všechny.
Támhle. Běžte, hned. Dej mi to.
Je tady systém tunelů. Vede pod celým ostrovem.
Tunel vede k oceánu, je tam člun.
To je vrtulník.
LABORATOŘ 03 SEKVENCOVÁNÍ A VÝVOJ
Dojdu pro děti, ty upoutej pilotovu pozornost.
Nesmí odletět, doktore. Nenech ho odletět!
- Nikoho nevidím. - Dáme jim dvě minuty a pak vypadneme.
Pozor, před vámi je chodec.
Do tunelu, rychle! Rychle, rychle, rychle!
- Tudy, běžte. - Neboj se, Bello.
- Jsi v pořádku? - Kudy teď?
- Doleva, rychle! - Já se bojím.
Balíme to. Letíme domů.
Stůj! Hej! Tady dole! Vrať se!
Počkej!
- Tam! Na sedmé hodině, klesni! - Vidím je! Klesám!
Díky Bohu.
Duncane! Letí zpět!
Rychle! Tady dole!
- Loomisi! - Kincaide, jsi to ty?
- Reubene! - Haló?
- Kde jste? -Haló? - Tady dole! Tady!
Díky Bohu.
- Pomozte nám ven. - Počkej, počkej, pomalu.
- Viděl jsi to monstrum? - Vlez dovnitř, vlez tam.
Poslouchejte.
Tohle je odvodňovací tunel, vede k moři.
Je tam molo a člun. Viděl jsem ho.
- A co ten vrtulník? - Žádný vrtulník už není.
- Cože? - Ne. -Moment.
- Co když je ten člun rozbitý? - Nedovolím, aby se ti něco stalo, rozumíš?
Tak jdeme.
Tudy, k molu.
- Zmlkni! - Pozor, před vámi je chodec.
Tím tunelem, rychle.
- Jdeme špatně, tati. - Běž, běž.
Zoro!
- Jsi v pořádku? - Běž, běž.
- Krebs má džíp. - Když tam bude dřív, sebere nám člun.
Zoro, musíme jít.
Támhle už je oceán! Nahoru!
Vidím člun. Támhle!
- Jak zvedneme mříž? - Támhle je ovládací panel.
Já půjdu, dojdu tam.
- Prolezeš? - Zkusím to, snažím se.
Sakra.
Zkusíme mříž zvednout.
- Lidi, to zvíře je zpátky! - Zaberte, všichni najednou, nahoru!
Raz, dva, tři!
- Isabello. - Ne, ne! -Bello! Bello, počkej!
- Bello! - Vrať se! Pojď sem!
- Opatrně, Bello, buď opatrná. - Isabello! Najdi vypínač!
Rychle! Musíme otevřít tu mříž! Je tady! Vleze sem!
Bello! Zvedni mříž!
Překročení rychlosti, zpomalte.
Pozor, před vámi je chodec.
Rychle, rychle, rychle!
- Musíme jít, musíme vypadnout! - Tereso, pojď! -Pojď.
Teď, Zoro, teď!
Rychle!
Támhle je ovladač zvedáku, běž.
Jak spustíme člun?
Spusť člun.
- Kde se to zapíná? - Vezmi to! -Mám to, mám to.
Zvedák nefunguje. Zasekl se!
Bello!
Nehýbej se, zlato.
Reaguje na světlo! Vypni to! Vypni to!
- Dej mi ty světlice! - Co to sakra děláš?
- Odlákám ho, běžte! - Ne, ne, ne!
- Co to sakra děláš? - Haló, tady jsem!
Chceš mě?
- Dělej, tady sem! - Ne, Duncane.
- Pojď za mnou! - Vezmi sestru! Rychle!
Vypadněte! Utečte!
Pojď za mnou! Tady jsem!
- Hni sebou! - Duncane!
Duncane!
Nečekejte na mě, Zoro! Seber děti! Běžte!
- Uteč! - Zachraň je.
Poběž!
Sakra.
Pojď si pro mě!
Rychle do lodi. Vlezte do lodi.
- Ke kormidlu, kormidlo. - Chyť ji, vezmi ji.
- Nejde proud! - Zkontroluj napájení! Zoro!
- Duncane! Duncane! - Zoro, rychle!
Duncane!
Musíme vypadnout, pojď.
- Tati, rychle! - Běž, běž! -Tati, rychle!
Snažím se!
- Dělám, co můžu! - Reubene!
- Pojď už, prosím!
Kincaide! Duncane!
Tati?
Otočte loď!
- Tamhle je, vidím ho. - Tam! -Tam! Jeď!
Komu to dáme?
Rozhodni ty.
Dáme to všem.
Koukni.
Saurix Děkuji za přízeň a sledovanost. Podpořit mě můžete na www.titulky.com