Šerifa v tomhle okrsku dělám už od pětadvaceti.
Je to k nevíře.
I můj dědek byl strážce zákona. Táta taky.
Dělali jsme šerify zároveň.
On v Planu a já tady.
Myslím, že je na to pyšnej.
Já teda určitě byl.
Spousta šerifů za starejch časů ani nenosila kvér.
Lidi tomu nevěří.
Jim Scarborough ho nikdy nenosil. Myslím Jima juniora.
Gaston Boykins z Comanche County se bez něj taky obešel.
Vždycky si rád poslechnu něco o starých pákách.
Nikdy si to nenechám ujít.
Člověk se s nimi musí chtě nechtě srovnávat.
Pořád si kladu otázku, jak by si dneska vedli.
Onehdá jsem poslal jednoho mládence
na elektrický křeslo.
To já ho zatkl, já proti němu svědčil.
Zabil čtrnáctiletou holku.
Noviny psaly, že vraždil v afektu,
ale on mi řekl, že to není pravda.
Odjakživa měl prej v plánu
někoho zabít.
A když ho pustěj, udělá to prej zas.
Prej věděl, že přijde do pekla.
Prej tam bude během čtvrthodinky. Z toho teda nejsem moudrej.
To vám řeknu.
Ty dnešní zločiny se vymykají lidskýmu chápání.
Ne že bych se bál.
Vždycky jsem věděl, že při svojí práci musím nasazovat krk.
Jenže já nechci hrát vabank
a postavit se něčemu, čemu nerozumím.
Člověk by musel dát všanc svoji duši.
Musel by říct: "Tak jo."
"Já se toho zúčastním."
Ano, pane, teď jsem přišel.
Měl s sebou
nějakou kyslíkovou bombu jako na rozedmu, nebo co.
A z ní rukávem vyvedenou hadičku.
Kyslíkovou bombu? Na co, sakra?
Vím já? Můžete se na to mrknout, až přijedete.
Jsem tam za chvilku.
Jasně, mám to pod kontrolou.
- Zdravíčko. O co jde? - Vystupte z vozu, prosím.
- Co to máte? - Chci, abyste vystoupil z vozu, pane.
K čemu to je?
Stůjte prosím klidně, pane.
Stůj klidně.
Sakra!
Vodu. Vodu, prosím.
Vodu.
Já žádnou vodu nemám.
Vodu...
Už jsem ti říkal, že vodu nemám.
Umíš anglicky?
Kde je ten poslední?
Ultimo hombre. Ten, co zbyl.
Kam šel?
Zpátky bych šel stejnou cestou.
Zavři ty dveře.
Kvůli vlkům.
Žádný vlci tu nejsou.
Určitě si hlídáš záda.
A já blbec ti lezu do rány.
Ale jestli jsi zastavil,
tak určitě někde ve stínu.
Jo.
Ke mně nechceš?
Tvůj byt je první místo, kde mě Danzer a Dora budou hledat.
Pokud se to dozvědí.
- Co je v tý kabele? - Je plná peněz.
Zlatý voči.
- Kdes vzal tu pistoli? - Tam, kde mají pistole.
- Ty sis ji koupil? - Ne, našel jsem ji.
- Llewelyne! - Co? Dej si pohov.
Za cos ji vyměnil?
Nemusíš vědět všechno, Carlo Jean.
Ale tohle jo.
Když budeš pyskovat,
tak tě odtáhnu dozadu a přefiknu tě.
Řečičky.
Jen si koleduj.
Dobře, já to nechci vědět.
Ani to, kdes byl celej den.
Dobrej nápad.
No dobře.
- Llewelyne? - Co?
- Co to děláš, lásko? - Jdu ven.
Ale kam?
Mám nějaký resty, ale brzy se vrátím.
A co chceš dělat?
Asi pěknou kravinu, ale stejně jdu.
Kdybych se nevrátil, tak vyřiď mámě, že ji mám rád.
Tvoje máma je mrtvá, Llewelyne.
Tak jí to řeknu sám.
- Kolik? - 69 centů.
A benzín?
Prší tam u vás nahoře?
- Kde je to "u nás"? - Všiml jsem si, že jste z Dallasu.
Co je vám po tom, odkud jsem?
Přítelíčku...
- Nic jsem tím nemyslel. - Tak nemyslel?
Jen jsem si krátil čas.
Jestli vám to nestačí jako omluva, nevím, co pro vás ještě můžu udělat.
- Ještě něco? - Já nevím. Bude ještě něco?
Je něco v nepořádku?
- Co? - Cokoliv.
Vy se mě ptáte,
jestli je cokoliv v nepořádku?
- Ještě něco? - To už jste se mě ptal.
No nic, už budu pomalu zavírat.
- Zavírat? - Ano, pane.
- V kolik zavíráte? - Teď.
"Teď" není čas. V kolik zavíráte?
Většinou, když se setmí.
Vy plácáte nesmysly, viďte?
Prosím?
Říkám, že plácáte nesmysly.
- V kolik chodíte spát? - Prosím?
Jste nahluchlej, nebo co? Ptám se, v kolik chodíte spát?
Zhruba kolem půl desátý. Řekl bych, že kolem půl desátý.
Můžu se vrátit pak.
Proč? Budeme mít zavřeno.
Jo, to už jste říkal.
Ale teď už musím zavřít.
Bydlíte v tom domě vzadu?
Ano.
Bydlíte tu odjakživa?
Ne, tenhle podnik původně patřil tchánovi.
Takže jste se sem přiženil?
Dlouho jsme žili v Templu.
Vychovali jsme tam rodinu, v Templu.
Sem jsme přišli před čtyřmi lety.
Takže jste se sem přiženil?
No dobře, ať je po vašem.
Nechci, aby bylo po mém. Ale tak to prostě je.
O kolik jste nejvíc přišel při losování mincí?
Nevím. Těžko říct.
Hádejte.
- Já? - Ano.
- Ale proč? - Jen hádejte.
Napřed musím vědět, o co hrajeme.
Musíte si tipnout sám.
Nemůžu to udělat za vás, to by nebylo fér.
- Ale já jsem nedal nic v sázku. - Ale ano.
Dáváte to v sázku celý život. Jen jste o tom nevěděl.
- Víte, jaké je na té minci datum? - Ne.
1958.
Obíhala po světě 22 let, než se ocitla tady.
Takže hlava nebo orel?
Musíte si vybrat.
Chci vědět, co můžu vyhrát.
Všechno.
- Jak to? - Můžete vyhrát všechno. Hádejte.
Dobře.
Tak hlava.
Výborně.
Nedávejte si ho do kapsy, pane.
Je to váš šťastný čtvrťák.
- Kam si ho mám teda dát? - Kamkoliv kromě kapsy.
Nebo se pomíchá s ostatními a stane se z něj obyčejná mince.
Což taky je.
Llewelyne?
Krucinál!
- Odessa. - Proč máme jezdit do Odessy?
Ne my. Ty. Ubytuješ se u matky.
Ale proč?
Teď je nedělní půlnoc.
Budova soudu se otevírá za devět hodin.
Někdo tam bude volat
kvůli identifikačnímu číslu mýho auta.
A kolem půl desátý se objeví tady.
Ale jak dlouho...
Lásko, kdy by ses přestala shánět
po dvou milionech dolarů?
A co mám říct mámě?
Zkus třeba: "Mami, jsem doma!"
- Llewelyne! - Tak už se sbal.
Rozluč se se vším, co tu necháš.
Nemusíš se tak moc omlouvat.
Co se stalo, stalo se.
Už to nejde vzít zpátky.
Sedneš si doprostřed?
To je jeho auto?
Máte šroubovák?
Kdo mu propíchl gumy?
Asi Mexikánci. My ne.
- Mrtvej čokl. - To vidím.
- Kde je přijímač? - Já ho mám.
Jako přezrálý petúnie.
Podrž mi to, prosím.
Chceš ho?
Máte nějaký signál?
Ani ťuk.
Tak jo.
Dej to sem.
- Já myslela, že jde o hořící auto. - Jde o hořící auto.
Ale Wendell říkal, že se něco semlelo i ve vnitrozemí.
Běž dovnitř.
Kdy dostanu půjčovný za svýho koně?
Mám tě čím dál radši.
To mě těší.
- Dávej na sebe pozor. - Dávám.
- Nenech si ublížit. - Nenechám.
A nikomu neubližuj.
Jak si přeješ.
Koukni, jak to pěkně hoří.
To jo. Měli jsme si přinést buřty.
Vypadá to jako '77 Ford, Wendelle?
- Možná. - Já bych na to dal krk.
Ten zastřelenej u silnice?
Jo. To je jeho vůz.
Vrah zabil Lamarova zástupce, sebral mu vůz, pak zabil řidiče toho fordu,
vzal si jeho auto, to je teď tady,
a on teď jede bůhvíčím.
To je dost přímočaré vysvětlení.
- Člověku s věkem dojde fantazie. - Ano, pane.
- A pak jsou tu ještě ty jatka. - Jo.
Pojedeš na Winstonovi.
- Myslíte? - Bez diskuze.
Nechci mít na triku,
jestli se něco stane Lorettině koňovi.
Stejná stopa pneumatik vede tam i zpátky.
Vznikly nedlouho po sobě.
Ten vzorek je zřetelnej.
Někdo urval ze dveří identifikační štítek.
Já tu dodávku znám.
Patří chlapíkovi jménem Moss.
- Llewelyn Moss? - To je on.
- Vy ho šacujete na překupníka drog? - Nevím.
Neřekl bych.
Tak tamhle je O. K. Corral.
Himlhergot, oni odbouchli i čokla.
Ten kšeft se nějak zvrtl, co?
Jo.
Asi se objevil nějakej zádrhel.
Jakej jste našel kalibr, šerife?
9 mm.
A taky pár pětačtyřicítek ACP.
A do toho auta to někdo nasypal z brokovnice.
Jak to, že se do nich nedali kojoti?
Nevím.
Kojoti prej Mexikánce nežerou.
Tohle budou nějaký hlavouni.
Asi se tu toho semlelo víc.
Tady poprava, tamhle divokej západ.
To je mexickej matroš.
Hoši už jsou dost nafouklí.
Tímhle to začalo. Chystali se k předávce,
pak se nepohodli a...
Možná tu ani žádný prachy nebyly.
To je možný.
- Ale vy tomu nevěříte, co? - Ne.
Moc ne.
Pěkná polízanice, co, šerife?
Jestli tohle není polízanice, tak si na nějakou musíme počkat.
"Jihozápadní telefonní společnost"
Přejete si?
Hledám Llewelyna Mosse.
- Byl jste v jeho karavanu? - Byl.
Tak je v práci. Necháte tu vzkaz?
- Kde pracuje? - To vám nemůžu říct.
Kde pracuje?
Pane, nemám oprávnění poskytovat informace o našich lidech.
Kde pracuje?
Vy jste mě neslyšel?
Nesmíme sdělovat žádné informace.
Proč až do Del Ria?
Půjčím si auto od Roberta.
Proč si nekoupíš vlastní?
Abych ho nemusel registrovat. Zavolám ti za pár dní.
- Slibuješ? - Ano.
Mám špatnej pocit, Llewelyne.
A já dobrej. Takže je to v cajku.
Přestaň si pořád dělat hlavu.
Máma udělá virvál.
Nenechá na tobě nit suchou.
Na to jsi zvyklá, ne?
Jsem zvyklá na leccos. Pracuju přece ve Wal-Martu.
Už ne, Carlo Jean. Už jsi v penzi.
- Llewelyne? - Ano, madam?
Viď, že se vrátíš?
Vrátím se.
Policie!
Podívej na ten zámek.
- Jdeme dovnitř? - Připrav si zbraň.
- Co vy? - Já se schovám za tebou.
Policie!
- Asi vzali roha. - Asi máš recht.
To je ze zámku?
Zřejmě jo.
- Kdy tu byl, šerife? - Já nevím.
- Tak to je k vzteku. - Šerife?
Ještě je orosená.
Šerife! Propásli jsme ho o fous!
Musíme to vyhlásit vysílačkou.
Tak jo.
A co chceš vyhlašovat?
Že hledáme chlapa, kterej před chvílí pil mlíko?
Ach jo, šerife, to je k vzteku.
To už jsem taky zjistil.
Má ten Moss vůbec ánung,
jaký hrdlořezové po něm pasou?
Nevím. Ale měl by.
Viděl totéž co já,
a se mnou to teda dost zamávalo.
Odvezte mě do motelu.
- Kam konkrétně? - Ať je levnej.
- Vyberte si variantu. - Cože?
Máme různé varianty pokojů s různými sazbami.
Jsem sám, takže na velikosti postele nezáleží.
Robertův autoservis.
Nejsem tady. Zanechte mi vzkaz.
Haló?
Je tam Llewelyn?
Llewelyn? Není.
A čekáte ho?
Proč bych ho měla čekat? Kdo volá?
Přejete si?
Máte boty Larry Mahan v desítce?
Podívám se.
- Prodáváte tu i ponožky? - Jen bílé.
Jiný nenosím. Kde je toaleta?
Nezastavujte.
Jen projeďte kolem těch pokojů.
Cože?
Projeďte kolem. Chci vidět, jestli tam někdo je.
Jeďte. Nezastavujte.
Nechci se dostat do nějaký kaše.
Nebojte se.
Radši vás tady vysadím a bude po dohadech.
- Odvezte mě do jinýho motelu. - Odpískáme to.
Už jste v pěkný kaši a já vás z ní chci vytáhnout.
Odvezte mě jinam.
Laborka kvůli té vraždě na silnici.
- Ráže střely? - Žádnou nenašli.
- Nenašli střelu? - Přesně tak, pane. Žádná tam nebyla.
Wendelle, při vší úctě, to nedává dvakrát smysl.
Ne, pane.
Říkals, že střela vnikla čelem, ale nevyšla ven?
Takže mu to našil do hlavy,
a pak to vyšťoural perořízkem?
- To si radši nechci představovat. - Já taky ne.
Můžu vám dolít, šerife?
Jo, Maureen, buď tak hodná.
Agenti z protidrogovýho jdou dneska na místo činu.
Přidáte se?
Přibyly tam nějaký mrtvoly?
- Ne, pane. - V tom případě si to nechám ujít.
"Zbraně a střelivo"
Dvanáctka. Chcete i patrony?
Jo, SG.
Ty už nadělají slušnou paseku.
Máte i tábornické potřeby?
Stanové tyčky?
- A stan už máte? - Něco v tom smyslu.
Objednám vám je podle typu stanu.
- No dobře, koupím si celej stan. - A jaký typ?
Ten, co má nejvíc tyček.
- Můžu dostat jinej pokoj? - Chcete se přestěhovat jinam?
Ne, chci si najmout ještě jeden.
- Ještě jeden? - Ano.
A máte tu plán budovy?
Jo, něco se tu najde.
Díky moc.
Co třeba osmatřicítku?
Můžete si vzít hned ten sousední, číslo 137.
- Není obsazenej. - Ne, radši 38.
Ale tam jsou dvě dvoulůžka.
Jak jste to našli?
To není rozumný.
Ani pro takovýho mladíka.
Co není rozumný?
Stopovat.
Je to risk.
Vy znáte osobně Antona Chigurha, nemám pravdu?
Ano, pane, znám ho jako svý boty.
Kdy jste ho naposledy viděl?
Vloni, 28. listopadu.
Jste si tím datem nějak moc jistý. Říkal jsem, ať si sednete?
Ne, ale určitě nechcete, aby přišla nějaká židle nazmar.
Pamatuju si data, jména, čísla. Viděl jsem ho 28. listopadu.
Máme dezertéra.
Přišli jsme o prachy a protistrana o zboží.
Tenhle účet vám dá jen 1200 dolarů denně.
Takže jste si o 200 polepšil.
Jestli budete mít vyšší náklady, máte to u nás.
Dobře.
- Jak dobře Chigurha vlastně znáte? - Co chcete vědět?
Jen váš názor na něj, obecně.
Jak moc je nebezpečný?
Ve srovnání s dýmějovým morem?
Buďte rádi, že jsem tady.
Jo, je to maniakální vrah. A co má bejt?
Těch jsou mraky.
Včera zabil tři lidi v motelu Del Rio
a dva další při tom kolosálním průseru v poušti.
- To zarazíme. - Jste si sám sebou nějak jistý.
Vy vedete dost okouzlující život, že, pane Wellsi?
Musím ale přiznat, že s tím moje kouzlo nemá moc společnýho.
- Chtěl jsem se zeptat... - Ano?
Nemohl byste mi proplatit parkovací lístek?
Mám to brát jako pokus o vtip?
Pardon.
Ještě něco, zvenku jsem spočítal, kolik má tahle budova pater.
- A? - Jedno vám chybí.
Mrkneme na to.
Pokoj na jednu noc.
Dělá to 26 dolarů.
Dobrá.
Máte službu celou noc?
Jo, až do desíti ráno.
Tohle je pro vás.
Jen klid, nechci po vás nic nezákonnýho.
Někdo mě hledá.
Ale není to policie.
Zavolejte mi, kdyby se tu dneska někdo ubytoval.
Kdokoliv se šulínem.
To prostě není možný. Sakra!
Nebojte se, neublížím vám.
Jen mě odsud odvezte.
"Hraniční přechod"
Vy jste měl autonehodu?
Dám ti pět set dolarů za tu bundu.
Chci vidět ty peníze.
Vy jste měl autonehodu?
Jo.
- Dejte mi ty prachy. - Tady. Dej mi ty hadry.
Pěkně z ručky do ručky.
Dej to sem.
Dej mi i to pivo.
Za kolik?
Briane, dej mu to pivo.
Doktora.
Prosím.
"Lékárna"
Už víme něco o těch autech?
Zjistila jsem všechno, co šlo.
Ty vozy jsou registrovány na zesnulé majitele.
Jeden je po smrti už 20 let.
Mám prověřit i ty mexické vozy?
Bože, jen to ne.
Tady jsou účty za tenhle měsíc.
Volal ten z protidrogového.
Nerad bych s ním musel mluvit.
Chystá se zase na místo činu.
To je od něj hezký.
Zavoláte prosím Lorettě,
že jedu do Odessy za Carlou Jean Mossovou?
Ano, šerife.
Až tam budu, tak se jí ozvu.
Když jí zavolám teď, mohla by mě zviklat.
Mám počkat, až opustíte budovu?
Člověk by neměl lhát víc, než je nezbytně nutné.
Co to řekl Torbert o pravdě a spravedlnosti?
Že se jim musíme oddávat každý den nanovo.
Já musím dvakrát denně.
Možná to dotáhnu až na třikrát.
Krucinál!
Šerife?
Kdy jste naposledy kontroloval náklad?
To je hrůza!
Asi se uvolnil jeden popruh.
Kolik těl jste naložil?
Žádný jsem neztratil, šerife.
To jste nemohl vzít krytou dodávku?
Neměli jsme žádnou čtyřkolku.
Dáte mi pokutu?
Zmizte odsud.
Buenos días.
Takhle jste si to asi nemaloval,
když jste poprvé zmerčil ty prachy.
Nebojte se. Já nejsem ten, co po vás jde.
To vím.
Viděl jsem ho.
Vy jste ho viděl? A nejste mrtvej?
Co je zač? Ztělesněný zlo?
Takhle bych ho nenazval.
A jak teda?
Řekl bych, že nemá smysl pro humor.
Jmenuje se Chigurh.
- Cukr? - Chigurh. Anton Chigurh.
- Víte, jak vás našel? - Vím.
- Říká se tomu odpovídač. - Já vím, jak se tomu říká.
Už mě znova nenajde.
- Takhle už ne. - Ani jinak.
Já vás našel za tři hodiny.
Protože jsem ležák.
Ne, vy to pořád nechápete.
Co děláte?
Jsem v penzi.
- Co jste dělal? - Svářeče.
Acetylén? MIG? TIG?
Všechno. Umím svařit cokoliv.
- l litinu? - Jo.
- Nemyslím natvrdo. - To jsem neřekl.
- Tlakovou litinu? - Co jsem říkal?
Byl jste ve Vietnamu?
Jo, byl.
Já taky.
Kvůli tomu ještě nejsme kámoši.
Musíte mi ty peníze dát.
Jinak nemám důvod vás chránit.
Je pozdě. Už jsem je utratil.
Půldruhýho melounu prasklo na kurvy a chlast
a zbytek jsem rozfofroval.
Jak víte, že nejede do Odessy?
Proč by jezdil do Odessy?
Aby zabil vaši ženu.
Možná by se měl bát spíš on mě.
Toho se nebojím.
Vy na tohle nejste stavěnej.
Jen jste se nachomýtl k těm autům.
Bydlím za řekou v hotelu Eagle.
Carson Wells.
Brnkněte mi, až toho budete mít dost.
Kapku těch peněz vám nechám.
To se můžu rovnou dohodnout s tím Cukrem, ne?
Kdepak, vy to nechápete. S ním se nedá dohodnout.
I když mu ty peníze vrátíte,
zabije vás, protože jste mu přidělal práci.
Je to samorost.
Dokonce se dá říct, že má zásady,
který staví nad peníze i drogy.
Není jako vy.
A dokonce ani jako já.
Ne, není tak užvaněnej jako vy. Za to má u mě body.
Carlo Jean, díky že jste přišla.
Ani nevím proč. Už jsem vám řekla, že nevím, kde je.
- Neozval se vám? - Ne.
- Vůbec? - Ani slovo.
A dáte mi vědět, až se ozve?
Když já nevím.
- Nechci, abyste mu dělal potíže. - Ode mě mu žádný potíže nehrozí.
- A od koho? - Od hodně velkých lotrů.
Ty lidi ho zabijou, Carlo Jean. Nedají si pokoj.
On taky ne. Nikdy se nevzdává.
A všem to nandá.
Znáte Charlieho Walsera, co má ranč na východ od Sandersonu?
Ten vždycky omráčil dobytek palicí,
pak ho svázal a vykrvil.
Jenže jeden omráčenej volek
přišel k sobě a začal sebou mrskat.
Tři sta kilo nasraný živý váhy.
Pardon za ty výrazy...
Charlie ho chtěl zastřelit,
ale jak sebou ten dobytek mlel, tak minul.
Střela se odrazila a Charlie to koupil do ramene.
Teď si pravou rukou ani nesundá klobouk.
Chci říct, že ani v souboji člověka s dobytkem
není výsledek jistej.
Až vám zavolá Llewelyn, vyřiďte mu, že ho uklidím do bezpečí.
Samozřejmě, dneska už se dobytek poráží úplně jinak.
Mají na to vzduchovou pistoli.
Vystřelí z ní krátkej ocelovej hrot.
Zvíře je v tu ránu nohama vzhůru.
- Proč mi to vykládáte, šerife? - Ani nevím.
Jsem nějak roztěkanej.
Ahoj, Carsone.
Jdeme do tvého pokoje.
Tohle není nutný.
Jsem obchodník.
Co kdybych se vrátil domů?
To bys mohl.
Nebudeš na tom škodnej. Půjdeme k bankomatu.
Na účtu je 14000.
A každej si půjdem po svých.
Bankomat.
Vím, kde je ta kabela.
To bys ji měl s sebou.
Dokážu ji ze břehu najít. Vím, kde je.
Já vím něco lepšího.
- Co? - Vím, kde brzy bude.
A kde?
On mi ji přinese...
a položí k nohám.
To nevíš jistě.
Můžeš ji tu mít do dvaceti minut.
Já to vím jistě.
A víš, co se stane teď, Carsone?
Měl by sis přiznat svoji situaci.
Bylo by to důstojnější.
Jdi do hajzlu.
Dobře. Můžu se tě na něco zeptat?
Když jsi to díky svým zásadám
dopracoval až sem,
k čemu ti byly?
Uvědomuješ si vůbec, jakej jsi magor?
Myslíš povahu našeho rozhovoru?
Myslím tvoji povahu.
Dám ti ty peníze, Antone.
- Haló? - Ano?
Je tam Carson Wells?
V jistém smyslu ano.
Musíme se sejít.
Kdo je to?
Ty víš, kdo to je.
Potřebujeme si promluvit.
- Já s tebou mluvit nepotřebuju. - Ale ano.
Víš, kam se chystám?
Je mi to ukradený.
Já vím, kde jsi.
Jo? A kde?
V nemocnici za řekou, ale tam nejedu.
Víš, kam jedu?
Jo, vím.
Fajn.
Ale ona tam nebude.
Na tom nesejde, kde je.
Tak proč tam jedeš?
Ty víš, jak tohle skončí, ne?
Ne.
Já myslím, že víš.
A mám pro tebe nabídku.
Přines mi peníze a nechám ji být.
Jinak se v tom veze stejně jako ty.
Lepší nabídku nemám.
Nebudu ti lhát, že se můžeš zachránit i ty.
Já přijdu, žádnej strach.
Mám pro tebe extra projekt.
Už mě nebudeš muset hledat.
- V tom motelu v Del Riu? - Ano, pane.
Nikdo z nich neměl doklady,
ale prý jsou to Mexičani.
Byli to Mexičani.
Otázka zní, jestli a kdy přestali být Mexičany.
Ano, pane.
Zjistils něco o té zámkové vložce?
Ano, někdo ji vyrazil.
Dobře.
Pojedete tam?
Ne,
ti tři zemřeli přirozenou smrtí.
- Jak to, šerife? - Vzhledem k jejich branži.
To jo.
Wendelle, to je totální válka. Jiný slovo mě nenapadá.
Co je to za lidi?
Třeba minulý týden dopadli v Kalifornii jeden pár.
Pronajímali pokoje starým lidem, zabíjeli je, pohřbívali na zahradě
a pak za ně pobírali důchody.
A napřed je mučili. Nevím proč.
Možná měli rozbitou televizi.
A tohle se dělo, dokud, cituji:
"... sousedy nevyděsil nahý muž v psím obojku,
"jenž vyběhl z domu."
Takovou věc by sis nevymyslel, ani kdyby ses snažil.
Až tohle upoutalo něčí pozornost.
Hrobů na zahradě si nikdo nevšímal.
To je v pořádku. Taky se tomu někdy směju.
Co člověku zbejvá jinýho?
Řekněte mi něco.
Kdo se podle vás dostane touhle branou do USA?
- Nevím. Američtí občané? - Jen někteří.
- A kdo o tom rozhoduje? - Vy, řekl bych.
Správně. A podle čeho se rozhoduju?
- To nevím. - Kladu otázky.
Když dostanu smysluplnou odpověď, jdou dál.
Je na tom něco nejasnýho?
Takže se ptám znova,
jak to, že na sobě nic nemáte?
Mám na sobě župan.
- Vy si ze mě střílíte? - Ne, pane.
- Nestřílejte si ze mě. - Ano, pane.
- Jste v armádě? - Jsem veterán.
- Vietnam? - Ano, dva turnusy.
Jaká jednotka?
12. pěší prapor. 7. srpna 1966 až 2. července 1968.
- Wilsone! - Ano, pane!
Sežeňte tomu muži pomoc. Potřebuje se dostat do města.
Jak se osvědčily ty boty?
- Dobře. Potřebuju zbytek. - Fajn.
Chodí sem hodně lidí bez šatů?
Ne, pane. Je to nezvyklé.
- Ona s tebou nechce mluvit. - Dejte mi ji.
- Víš, kolik je hodin? - To je mi fuk!
A nezavěšujte!
Nechat se takhle sekýrovat od nezvedenýho zeťáka!
- Llewelyne? - Ahoj, lásko.
Co mám dělat?
Víš, co se děje?
Ne. Byl tu šerif z Terrell County.
- Cos mu řekla? - Copak něco vím?
Ty jsi zraněnej, viď?
Jaks na to přišla?
Poznám ti to na hlase.
Sejdeme se v motelu Desert Sands v El Pasu.
Dám ti ty prachy a posadím tě na letadlo.
Přece tě nenechám ve štychu.
Neboj.
Když tě uklidím i s penězi, nemůže se mě dotknout,
ale já jeho jo.
Až ho najdu, tak za tebou přijedu.
Koho? A co bude s matkou?
- Ta se nemá čeho bát. - Cože?
Nemám se čeho bát? Mám rakovinu!
Jí nikdo ubližovat nebude.
Vy jste kdo?
- Já? - Ano.
Nikdo.
Účetní.
Dal těm Mexičanům přijímač.
Má pocit...
Měl pocit,
- že čím víc lidí bude hledat... - To je hloupost.
Stačí jeden správný nástroj.
Ano.
Zastřelíte mě?
Přijde na to.
Vidíte mě?
Já jsem už před třemi lety říkala,
že to takhle dopadne.
Ještě nejsme ani tři roky svoji.
Už tenkrát jsem ti říkala: "Děláš chybu."
A teď trčím v třicetistupňovým vedru
s rakovinou
a nemám kam hlavu složit.
Jedeme do El Pasa v Texasu.
Víte, kolik lidí znám v El Pasu?
Ne, paní.
Přesně tolik.
Kde jsou moje léky?
- Balila jsem je. - Nemůžu je najít.
Jsou v tomhle kufru.
Počkej tu, dojdu pro lístky a vozík.
Chcete pomoct s těmi zavazadly, madam?
V západním Texasu zbyl aspoň jeden džentlmen.
Ano, díky. Jsem stará a nemocná.
Jakým autobusem jedete?
Do El Pasa, ale nevím proč.
Mexičan v obleku, to se jen tak nevidí.
Vy jedete do El Pasa? Tam to znám. Kde budete bydlet?
Carlo Jean, dobrý den.
Šerife, byla ta historka o Charliem Walserovi pravda?
Kdo je Charlie Walser?
Aha! Neručím za každý detail,
ale je pravda, že je to tak.
Jo, jasně.
Slíbíte mi něco?
Ano, milostivá.
Když vám řeknu, kam má Llewelyn namířeno,
vypravíte se za ním sám?
Jen vy, a nikdo jiný?
Slibuju.
Llewelyn by nikdy nežádal o pomoc.
Myslí si, že se bez ní obejde.
Já vašemu muži neublížím.
A pomoc potřebuje, i když o tom neví.
Nějakej problém, sousede?
Jo, turbo rychle vytluče baterku.
Jste místní?
Jo, rodák z Alpine. Tumáte.
Jaké letiště byste použil?
Letiště nebo přistávací dráhu?
Letiště.
- A kam chcete letět? - Nevím.
Potřebujete na chvilku vypadnout?
Pane, to já znám.
Tady jsou jen nouzové přistávací dráhy.
Letiště je v El Pasu.
Ale možná bude lepší,
když dojedete do Dallasu, ať nemusíte přestupovat.
Připnete to?
Sundal byste ty klece z korby?
Co prosím?
Nazdárek! Vám to ale sekne!
Nápodobně.
Jste sekáč?
Jo, to sedí.
Mám v pokoji pivo.
Čekám tu na ženu.
To ji pořád vyhlížíte z okna?
Ji taky.
A co ještě?
Co mě čeká.
To nikdo neví.
Ale na vás čeká pivo!
Přinesu sem chladicí box, a můžete zůstat ženatý.
Ne, já vím, co následuje po pivu.
Po pivu následuje další pivo.
Zavolej policii.
Místní oddělení.
Jsem na jiné frekvenci.
Můžu vás pozvat na kafe, než pojedete domů?
Žádné peníze se tam nenašly?
Měl u sebe jen pár stovek.
Asi je vzali ti Mexičani.
Snad.
I když měli dost naspěch.
Za všechno můžou ty prokletý prachy, Ede Tome. Prachy a drogy.
To nemá obdoby.
Co to znamená? Kam to povede?
Kdybyste mi před dvaceti lety řekl,
že budou po ulicích chodit děti se zelenými vlasy
a propíchnutými nosy,
tak bych se vám vysmál.
Zlověstná znamení.
Jak člověk přestane slýchat "pane" a "paní", začne to jít z kopce.
Je to příliv pohrom.
Není to jen jedna věc.
Moje řeč.
Ale ten váš člověk je mi pořád záhadou.
Je to vraždící šílenec.
Nejsem si jist, že je to šílenec.
A co teda podle vás je?
Někdy si myslím, že je to spíš přízrak.
- Kdepak, je z masa a kostí. - Jo?
Jo. Ten masakr v hotelu Eagle?
To prostě nemá obdoby.
Jo, ten má hroší kůži.
To je slabý slovo.
Jeden den zastřelí recepčního,
druhý den se vrátí a zastřelí bývalýho plukovníka.
Je to k nevíře.
Klidně si nakráčí zpátky na místo činu.
Kdo by tohle udělal?
Jak se proti tomu dá bránit?
Tak šťastnou cestu, Ede Tome. Mrzí mě, že jsme toho hocha nezachránili.
"Místo činu. Nevstupovat"
Jsem vzadu!
Jak jsi poznal, že jsem tady?
Kdo jinej by přijel tvým autem?
Tys ho slyšel?
- Cože? - Slyšel jsi moje...
Ty si ze mě utahuješ.
Jaks na to přišel? Jedna z koček ho slyšela.
Jaks věděl, že je to moje auto?
To mi došlo, když jsi sem vešel.
Kolik už jich máš?
Koček? Nevím, několik.
Záleží na tom, co myslíš tím "máš".
Některý z nich jsou napůl ochočený, jiný úplně divoký.
Jak se máš, Ellisi?
To vidíš, ne?
Ale ty jako bys zestárl.
Zestárl jsem.
Psala mi tvoje žena.
Informuje mě o všem, co je u vás novýho.
- Ono je něco novýho? - Prý chceš jít do důchodu.
- Dáš si kafe? - Rád.
Jak čerstvý je to kafe?
Každej tejden vařím novou konvici, i když mi ještě něco zbylo.
Ten chlap, co tě střelil, umřel ve vězení?
Jo, v Louisianě.
Co bys udělal, kdyby ho pustili?
Nevím. Nic.
Nemělo by to žádnej smysl.
Tos mě příjemně překvapil.
Čím dýl se snažíš získat zpět, co ti vzali,
tím větší máš ztráty.
Pak ti nezbývá, než tu ránu zaškrtit.
Tvůj děda po mně nikdy nechtěl, abych se stal jeho zástupcem.
Loretta mi psala, že končíš.
- Co tě to napadlo? - Já nevím.
Už na to nestačím.
Vždycky jsem si myslel, že až zestárnu,
do života mi vstoupí Bůh.
Ale nevstoupil.
A já se mu nedivím.
Na jeho místě bych měl na mě stejnej názor jako on.
Ty nevíš, co si On myslí.
Poslal jsem kolťák a hvězdu strejdy Maca
do muzea texaských rangerů.
Říkal ti někdy tvůj tatík, jak se strejda Mac odebral na věčnost?
Zastřelili ho na jeho vlastní verandě v Hudspeth County.
Přijelo jich tam sedm nebo osm a začali se roztahovat.
Strejda Mac si šel dovnitř pro brokovnici.
Ale oni byli rychlejší.
Zastřelili ho na zápraží.
Teta Ella vyběhla a chtěla zastavit krvácení.
Strejda Mac se celou dobu sháněl po tý brokovnici.
Oni tam jen seděli na koních a dívali se, jak umírá.
Za chvíli jeden z nich řekl něco indiánsky, otočili se
a odjeli.
Strejda Mac věděl, kolik uhodilo, i když teta Ella ne.
Měl průstřel levé plíce.
Byl s ním amen, jak se říká.
Kdy zemřel?
Devatenáct set... devět?
Ne, já myslím, jestli hned, nebo v noci
nebo kdy?
Myslím, že ještě v noci. Pohřbila ho druhý den ráno.
V tý staletý tvrdý půdě.
Nejsi první, kdo tohle zažívá.
Tahle země se s nikým nemazlí.
Nemůžeš zastavit vývoj.
Nikdo na tebe není zvědavej.
To je marnost.
"Agnes Kraciková,
"1922-1980, milovaná matka"
Já věděla, že ještě není po všem.
Já ty peníze nemám.
To málo, co jsem měla, je pryč a mám ještě spoustu dluhů.
Dneska jsem pohřbila matku.
Pohřeb jsem taky ještě nezaplatila.
S tím bych si hlavu nelámal.
Potřebuju si sednout.
Nemáte důvod mi ubližovat.
Ne. Ale dal jsem slovo.
Vy jste dal slovo?
Vašemu manželovi.
To je nesmysl.
Dal jste mýmu manželovi slovo, že mě zabijete?
Váš manžel měl příležitost vás zachránit.
Jenže on ji využil, aby zachránil sebe.
Takhle to nebylo.
To není pravda.
Tohle není nutný.
Všichni říkají totéž.
Co říkají?
Říkají "tohle není nutný".
Není.
Dobře.
Tohle je maximum, co pro vás můžu udělat.
Hádejte.
Já věděla, že jste cvok, když jsem vás tu viděla sedět.
Hned jsem přesně věděla, co mě čeká.
- Hádejte. - Ne.
Nebudu hádat.
Hádejte.
Ta mince o ničem nerozhoduje.
Jenom vy.
Já jsem tu ze stejného důvodu jako ta mince.
Pane, z ruky vám trčí kost.
Nic mi není. Jen si musím sednout.
Sanitka je na cestě. Zavolal ji jeden pán.
Dobře.
Je vám dobře?
Z ruky vám trčí kost.
Kolik chceš za tu košili?
Pane, já vám ji dám zadarmo.
Ty vole, vidíš tu kost?
Zavaž mi to.
Zavaž to, dělej.
Hergot, pane. Rád jsem vám pomohl.
- To je děsnej balík. - Ber.
A nikdy jsi mě neviděl.
Už jsem byl pryč.
Ano, pane.
Půlka je moje, jasný?
Ale tobě zůstalo triko.
Tolik ta košile nestála!
Možná ne, ale jsem teď nahej.
- Možná se půjdu projet. - Dobře.
Co ty na to?
To je na tobě.
- Myslím, jestli nepojedeš se mnou. - Ani nápad, já nejsem v důchodu.
Tak já ti tady s něčím pomůžu.
Radši ne.
- Jak ses vyspal? - Nevím. Zdály se mi sny.
Teď už na ně máš čas. Něco zajímavýho?
Pro ty, komu se zdají, jsou vždycky zajímavý.
Nebudu se ti smát.
Tak jo. Zdály se mi dva, v obou byl můj táta.
Je to zvláštní.
Jsem už o dvacet let starší, než kdy byl on.
Takže on je vlastně mladší.
Ten první si moc nepamatuju...
Setkali jsme se v něm v nějakém městě
a on mi dal nějaké peníze.
Myslím, že jsem je ztratil.
V tom druhém jsme spolu byli v minulosti.
Jel jsem v noci na koni
nějakým horským průsmykem.
Byla zima a na zemi ležel sníh.
On projel kolem mě,
aniž by mi řekl jediné slovo.
Měl kolem sebe omotanou přikrývku a skloněnou hlavu.
Všiml jsem si, že nese v kravském rohu oheň
jako kdysi.
Oheň prosvěcoval roh,
který zářil barvou měsíce.
V tom snu jsem věděl, že jede napřed.
Chystal se někde
v té tmě a zimě rozdělat oheň.
A já jsem věděl, že až tam dojedu, bude na mě čekat.
Pak jsem se vzbudil.
Czech
www.titulky.com