Ale ne. To musíme začínat zrovna tady? Tak teda jo.
Už od narození jsem byla jasně svá.
Což ne každého těšilo.
Takový neštěstí.
Ale od toho jsem tu nebyla.
A za svým jsem si taky uměla jít.
Například kvůli tomuhle náhrdelníku jsem teď mrtvá.
Ale nepředbíhejme.
Už od mala, jsem věděla, že svět vnímám
jinak než ostatní.
Dívej!
To, ale není ten střih.
Musíš podle toho vzoru.
Tak se to dělá, víš.
- Je ohavný. - Včetně mé matky.
Nebuď krutá.
Jsi Estella, ne Cruella.
Já, ale zpochybňovala svět
ne ji.
Což ona dobře věděla.
A dělalo jí to starosti.
Pamatuj, patříš sem, jako ostatní.
Mají štěstí, že tě mají.
Souhlas.
Tak! Co řekneš Cruelle, když se pokusí ovládnout tvé lepší já?
Díky, žes přišla, ale už radši jdi.
Správně. A teď se s ní rozluč.
Sbohem, Cruello.
Tak klobouk a běž.
Nepotřebuju ho.
Buď milá. A hodná.
A přátelská.
Jak že se to říká?
„Jsem žena. Slyšte můj hlas."
Dobře, v roce 1964 to nemělo takovou váhu,
ale všeho jen do času.
Ahoj, já jsem Estella.
Vidíš to. Po škole nám pobíhá skunk.
Pěkný sáčko.
Ahoj, jsem Anita.
Estella.
Kašli na ně.
Taky že jo. Ale dlouho to nesnesu.
"Ignorovat je"?
Neříkala jsem náhodou, "Slyšte můj hlas."?
Boj! Boj! Boj!
Každý nebyl téhož názoru.
Za tohle máš u mě černý puntík.
Dobrá, hodně lidí nebylo téhož názoru.
Stačí.
Dobře jí tak!
Kamarády jsem nacházela na dost neobvyklých místech.
Ahoj.
Třeba tohohle klučinu.
To je pes?
Buddy. Našla jsem ho.
A pak, ne tady toho,
ale ji. Anitu Zlatíčko. Jaké rozkošné jméno.
Dalo by se říct, že můj hlas byl slyšet
až do 5. třídy.
Tedy skoro.
Nuže, všichni víme co jsem nucen udělat.
Estello, jsi vylouče...
Odhlašuji ji z vaší školy.
Vyločil jsem ji.
Pozdě, já byla rychlejší,
takže do spisu to dát nemůžete.
Řekl jsem vyloučena. A řekl jsem to dřív, než vy.
Neřekl.
A krom toho, vaše škola produkuje nehorázně nekreativní
a bezcitné děti.
Nebo génia.
Tak a ven.
Ven!
Být géniální je jedna věc,
ale výchovávat génia to má svá úskalí.
Londýne, už se těš!
No, vlastně nemáme na výběr.
Škola je pryč. Na tom není co slavit.
Ale...
Maloměsto by pro módní návrhářkou stejně nebylo.
Můžeme jít sem?
Do Regent's Parku? Perfektní.
Uděláme to takhle. Hned jak přijedeme
vyrazíme k fontáně, dáme si šálek čaje
a naplánujeme si náš nový život v Londýně.
Proč máš tyhle šaty?
Cestou se musím zastavit u jednoho známého
a požádat o malou pomoc do začátku.
U jakého?
U známého, kterého právě teď potřebujeme.
Už se mnou nebudou potíže, mami.
Slibuju.
Svůj slib jsem mylsela vážně.
Ale když holka jako já něco takového slíbí,
nevezmete ji přece zrovna sem.
Kde to jsme?
Nech si to. Vypadá dobře.
Bez něj to bude lepší. Rodinné dědictví.
Jednou bude tvůj.
- Pohlídáš mi ho? - Můžu?
Pojď, Buddy.
Eh, Estello.
Vážný tón.
Zůstaneš v autě. A počkáš na mě.
Mami!
Nenápadně.
S tímhle kloboukem na hlavě?
Ano tak. Mám tě ráda.
Já tebe víc.
Neboj, za chvíli je tady.
Snažila jsem se být nenápadná.
To je kožešina a šifon? Jako dohromady?
Ale jak vidíte, svůj slib jsem porušila.
Trošičku.
Jsem. Určitě to bude dost extravagantní.
Obvykle to tak je, že?
Jdi do východní zahrady. Uvidím, co se dá dělat.
Řekla jsem si, že zatím co je máma
s tím záhadný známým,
jen trochu nahlédnu.
Problémem bylo,
že to malé nakouknutí mi málem vyrazilo dech.
Netušila jsem, kde jsem, nebo co to je.
Ale poprvé v životě jsem měla pocit,
že někam patřím.
Buddy to bohužel viděl jinak.
Buddy! Ne!
Mám tě.
Ten klobouk si nech, než to někdo uvidí.
Z toho, co následovalo bychom mohli vinit Buddyho.
Potřebuju jen malou pomoc, do začátku.
Ale pravdou je, že to já vše zhoršila.
Bože můj!
Oh, drobky!
Zůstane to jen mezi námi,
a už se sem nikdy nevrátí.
- Mami! Ona je můj život.
Ne!
Na tohle nemám slov.
Došlo ke strašlivé nehodě.
Byla to moje chyba.
Policejní komisaři Westone!
Ta žena...
Vyhrožovala mi a chtěla peníze. Já...
Zabila jsem svou vlastní matku.
Myslím, že někoho pronásledovali.
Prohledat!
A v tu chvíli...
Prohledat!
mě nenapadlo nic lepšího,
než utéct.
A utíkala jsem dlouho.
Nakonec jsem se dostala do Londýna.
Do Regent's Parku.
Ale bez čaje.
Je to moje vina, Buddy.
A bez mámi.
Neměla jsem tam chodit.
Byla jsem sirotek.
Můj náhrdelník.
Smutný příběh.
Z geniální dívky byla rázem hloupá holka, která připravila matku o život.
a zůstala sama.
Ale nový den přináší nové příležitosti,
nebo alespoň párek zlodějíčků. Horáce...
Pane, neměl byste drobné?
Bohužel ne.
a Jaspera.
Dobré ráno.
Zpátky!
Horác byl věčně otravný.
Au!
Vrať se domů k rodince, holčičko!
Jasper byl ten bystrý.
Nemá žádnou rodinu.
Až tím byl otravný.
A Wink ten byl přátelský.
A jak jinak, otravný.
Buddy!
- Hej! - Dělej, Horáci.
Ale lepší být s nimi, než ve vězení.
Stůjte!
Policie!
Stát vy uličníci!
To bylo o fous.
Ale utekli jsme ji.
Myslíš?
Kde to jsme?
Tak jaký je tvůj příběh?
Kde máš rodiče?
Máma umřela.
To že kvůli mně, jsem raději vynechala.
Já jsem pro, abys zůstala, jako člen party.
Člen party? To jako, co?
Musíme to probrat.
To právě děláme. A takováhle holka
by se hodila na odvádění pozornosti.
Ale já chtěl být módní návrhářkou,
ne zlodějka.
Moc toho na výběr nemáš. Jen nás.
Měl pravdu. Byla jsem uprchlík.
- Už zas brečí?
Umřela jí máma. Zapomněl jsi, jaký to je.
Věděla jsem co jim bude divný.
No ježkovy oči!
Musím si je obarvit.
No, já nevím, mně se to líbí.
Pravda, být zloděkou nebyl zrovna mámin sen, ale
už tu nebyla.
Bez obav, to je teprve začátek.
Špatností nás čeká ještě spousta...
Na to vemte jed.
Jdeme, Buddy.
Je čas!
Než jsem se vzpamatovala, uběhlo deset let.
Dalo by se dokonce říct, že jsme si vytvořili i domov.
Horáci! Postřeh!
Ještě dvě minutky! Nastavujou.
Byli jsme jako rodina.
Horáci, jdeme!
- Rodina, skvěle sehraných... - Oblíkej se!
zlodějíčků.
Strašně se omlouvám.
Nevíte, zda je Piccadilly další zastáv...
Opravdu,
ale opravdu,
skvěle sehraných.
Ah, vystupuji.
Rozšířili jsme podnikání.
Navrhovala jsem famózní převleky.
Kradli jsme.
Tady máte, Madam.
Já navrhovala.
Kradli jsme.
Je ten pes váš! Už se sem nevrátíme!
A já navrhovala.
Bylo to báječné podnikání.
Dělala jsem, co mě bavilo
a sklízeli jsme odměny.
Ale ať to neslo jak chtělo, pořád jsem citila, že mám na víc.
Že máma by si pro mě přála něco lepšího.
Jen jsem nevěděla co.
Hej! Psst!
Co to děláš?
Taková nuda.
Nuda? Děláš si srandu?
Našel jsem pidi televizku.
V posteli ještě spícího Japonece.
Promiňte, kdo jste vy tři?
Pryč.
Dobrý Bože!
Hej! Zloději!
Tři, čtyři!
Hodně štěstí, zdraví!
Dělej co tě, baví!
Přejeme ti, Estell-lo-lo-lo-lo!
Ať jen dobře se máš!
Já a Jasper,
Wink a Buddy!
To jsou ty nejhezčí narozeniny za...
hodně dlouho.
Není pro Judy.
- Kdo je Judy? - To je fuk.
O nic nejde. Jenom...
Ah, Judy.
bude asi o hladu.
- Něco si přej. - Dík, kluci. Díky, Judy.
Co je to?
To je nabídka práce v Londýnským Liberty.
Vstupní pozice.
Ah, doufám, že je to burgerárna, že?
Ne, je to ten nejmódnější obchodní dům ve městě.
Jak jsi to dokázal?
Zatahal jsem za pár nitek.
Zbožňuju Liberty!
Jo, Já to vím. Zíráš na ten barák pokaždý, když jdem kolem.
Jo a možná jsem ti trochu vylepšil životopis.
Vlastně jsme si ho vymyslel.
Ale všichni.
Jo, všichni. Každý to dělal.
Máš tam pár doporučení.
Když se tě zeptaj, odkud znáš prince Charlese,
prostě řekneš, z póla, přece.
Jasně.
Všecko nejlepší.
"Z póla."
No a nám z toho kápne co?
Ani ťuk. Chci aby si Estella splnila sen.
- Jo. Jasně. - Jo.
Tak a teď vážně. O co jde?
O nic, prostě... Tak fajn, jak chceš
jde o to, že Estella je přiliš velkej talent na to,
aby dělala podvody s takovými, jako jsme my dva.
Díky, Jaspere.
Není zač.
Mami, dostala jsem příležitost. Tu, po které jsme toužila.
Věř mi, splinu s davem a zvládnu to.
Na zdraví.
Londýnský Liberty.
Špička módy 70. let.
Pracovali tam ti nejlepší návrháři.
A teď jsem tam pracovala i já.
Zmínil jste se i o šátku.
V úterý?
Mám to přímo před sebou.
Řekl jsem mu, aby byl velmi konkrétní v tom, co jsem napsal.
Ah, promiňte, pane.
Přemýšlela jsem o výloze...
Dal jsem vám popis vaší práce.
Nechoďte za hranici vašeho závazku. Prosím.
- Teď ne.
- Ah! Pane... - Teď ne.
Ne, ne, ne.
Teď ne.
Ah!
Pane, jen abyste věděl já se s jehlouv ruce narodila,
tak kdyby v Úpravách potřebovali píchnout.
Proč mluvíte a neuklízíte?
Postarala jste se o toalety podle požadovaných předpisů?
- Mýdlo, voda, mop, bělidlo, lesk? - Ano, jistě.
- V tomto pořadí? - Ano.
Ale v Úpravách, by...
byli rádi.
- Čau. - Čus!
Ahoj.
Zapomněla sis oběd.
Děkuju ti
Ne.
Co?
No to, že vás nepustím oknem, abyste vybrali sejf.
- To nekápne nic? - Ne. Ani náhodou.
Přesně. Ani náhodou.
Tak ani náhodou, jo? Jdeme, Winku!
Ani náhodou.
Horáci.
Díky za oběd. Pa, Winku.
Jako fakt?
Jako fakt.
Je mi zle, z toho co máte za dobrý.
Co?
Že je mi zle, z toho co máte za dobrý.
Dobrý den.
Sluší vám.
Hlavně, zakrýt krk.
Je vám známo...
že máte kousek banánu, na tváři.
Na té druhé.
- Do kanceláře. A hned! Hned, hned. - Dobře.
Než mě vyhodíte, chci vám něco říct.
Ukliďte mi tady a ať se to tu leskne.
A až zítra půjdete do práce, nezapomeňte si doma mozek.
To myslím, nebylo nutné.
Věřím tomu, že někde pod tím
naškrobeným, o jeden a půl čísla menším, na zadku až moc upnutým oblekem
se schovává dobrák, který dá výjimečnému talentu příležitost.
Uklízej, hned!
Takhle tě přece nemůžu nechat.
Tak krutá nejsem.
Co tě t napadlo spát ve výloze?
Kdo... Co...
Ah...
Ah, ale vážně, ti to těď sekne mnohem víc.
Ne! Ne!
Poklona.
Ven! Ven!
Co, to?
Pojďte se mnou. Tu tašku nechte.
Moc se omlouvám.
Horáci, ne!
Volám policii. Jste vandal.
Už jde! Baronka. Je u vchodu.
- Co? - Baronka!
Jde sem!
Ne!
Zdravíčko. Máte tady zadní východ, nebo...
Víš kdo je Baronka?
Ta návrhářka! Chci ji vidět.
Najdi tu holku.
To je ona.
Estello, nedávaj pozor.
Jdeme!
Baronko.
Tam venku. Ta výloha. Kdo to byl?
Moc mě to mrzí.
Vysvětlím to.
Tak už jdem.
Omlouvám se, Baronko...
Tu holku.
To ona zničila tu novou výlohu.
Zdravím.
Je to v řešení.
Dobře, klídek, klídek, klídek!
Ona tu pracuje?
Ah, ne, ne. Vyhodil jsem ji. Jo
Snažíme se těmhle chudákům pomáhat, ale, um, chudina.
Co dodat, že?
Takže tady nepracuje?
Pardon. Já úplně nechápu...
Potíte se a jste dost cítit.
Správně. Děkuji.
Ty. Šmudlo.
Ano?
Jeffrey, vizitku.
Vizitku?
Jste přijata. Na této adrese. V pět ráno. Přijďte včas.
Zuby. Zuby.
Vy hlupáku.
Ta holka udělala nejlepší výlohu,
co jsem za posledních 10 let viděla.
Jo, jistě!
Mělas pravdu, nakupuje se tu jedna báseň.
Bože, tady je to tak depresivní.
Líbila se jí moje výloha, Jaspere. Slyšíš? Líbila se jí!
To mám radost.
Je to díky tobě.
Ne.
Takže...
a pak, že z toho nic nekápne?
Je zvláštní, jak vám jedna taková šťastná nehoda
dokáže změnit života.
I když, zpětně vzato, "šťastná" možná nebude to správné slovo.
Ah, to jsi ty.
Rychle, no tak!
Jo, jasně.
No tak, tudy.
Ticho!
Poslední přehlídka byla triumf.
Chcete vědět co píší v To se řekne?
"Baronka uchvátila svými modely v duchu A-linie
"se šikmým střihem a vyšším lemem, které...
"... na tolik zaujali svým odvážným pojetím,
"že publikum v mžiku propadlo v bouřlivý potlesku.
"Což svědčí o její genialitě."
Tuhle část vám zopakuji.
"Což svědčí o její genialitě."
Triumf.
Vychutnejte si tuto chvíli.
To by stačilo. Naše moto, být stále perfektní. Do práce.
Výlohářko.
Popadni figurínu, kus látky a něco spíchni.
Baronka chce něco extra.
Extra. Jistě.
Bez nápadů.
Úděsné.
Vy se sbalte.
Bledý, bledý, bledý.
Hmm.
Nikdo se tě neptal.
Myslím, že jste mě řízla.
Možná...
Látky! Chci takovou červenou!
Oh.
Vítej ve Druhé Šanci,
Jsem Artie nebo Art, jako "umění".
Já zírám! Vypadáš famózně.
Ah, to slýchám často, tak asi jo.
A co slýcháš na ulici?
Mmm, nadávky, urážky, různě.
Při čem slovo "normální" by snad nejvíc urazilo mé nitro,
ale to naštěstí neznám.
Nemohu než souhlasit.
Rozhlédni se, Popelko.
Mám vše, co by holka nebo kluk mohli chtít.
Co si budeš přát, já vykouzlím rád.
Dior, 1955, nádhera.
Chanel, 1950. Jarní kolekce.
Ah, někdo se tu vyzná.
Z nás dvou budou jistě výborní přátelé, Artie.
Baronka, '65, ve výloze. Zimní kolekce.
Všimla jsem si.
Ty, Šmudlo, přines mi oběd.
Losos se sójovým glazé, citrónové rizoto,
okurku nakrájenou v úhlu 30° v šířce 3 mm,
posypanou sedmi lístky petržele, krájet, nenatrhat.
Jistě.
Jako obchodní dům, nabýzející váš sortiment, jsme si mysleli,
že bychom vám mohli poskytnout nějaké informace.
Postřehy.
Oh, skvěle. Začnu já, mohu?
Mé postřehy.
Jste malý, jste tlustý a páchnete jak uzenáč,
jste barvoslepý, ale předstíráte, že ne.
Vy nejste schopný převzít odpovědnost.
Výnosy vám klesly o 15%, návštěvnost o 12 a půl.
Ano, dělám si vlastní průzkum.
Váš obchodní dům nebyl rekunstruován od Blitzu.
Lidé nevědí, zda u vás nakoupit, či padnout na zem a krýt se.
A většina peněz určených k renovaci,
končí ve Švýcarsku na vašem účtu číslo 32254766,
abych byla přesná.
Za mě vše. Teď vy.
Jsem jedno ucho.
Hezký den.
Imbecilové.
Oběd, ukaž.
Ah. Podívejme konečně někdo schopný.
Hou!
A někdo méně. Můj právník, Roger.
I když většinu času tráví hraním na klavír v zašlém malém baru,
právník je to slušný.
Dobrý den.
Dobrý.
Klavír je bezva.
Ano.
A teď mých devět na ouško.
Oběd do krabičky, Estello.
Chtělo by to podšívku.
Můžem přidat tyl, aby to bylo víc nadýchané.
Vždyť to říkám.
Baronko.
Pospěš, Estello.
Šperky.
A, Estello, ať je ten živůtek
extra úzký.
Estello, načrtlas ho extra úzký?
Dobře, jak vypadám?
- Famózně. - To přece vím.
Ukaž.
Mmm.
A podle tebe?
Hmm.
Ty budeš jednou...
něco asi.
Odcházíme.
To je můj návrh.
Baronka řekla, že jednou budu něco asi.
A to je asi dobře.
Všechno se to vyvíjí výborně, mami.
Snažím se být Estellou, jakou sis přála.
Většinou. Funguje to.
Kéž bys to mohla vidět.
Něco mě na tom irituje
a já vždy věřím svým instinktům.
Já mylsím, že kdybychom je trochu zabrali...
Oh, ty myslíš, a co?
Že by to bylo lepší.
Taky, že je.
Váš náhrdelník.
Oh.
Rodinný šperk. Jedna zaměstnankyně
mi ho kdysi ukradla
Ne, to teda ne.
Pardon.
Malá chybka v intonaci. Je to takhle...
"Ne. To teda ne." Ona u vás pracovala?
Mmm. Ano. Kdysi dávno.
Ukradla ho
a ještě byla tak hloupá, že se sem vrátila
a nakonec spadla z ústesu.
Jak hrozné.
To ano. Zrovna jsme pořádala zimní bál
a její smrt byla nepříjemným vyrušením.
Čas na mých devět minut na ouško.
Kdo byla ta žena?
Není podstatné kdo to byl,
ale to jaké mám štěstí, nicméně měla děcko.
Prý je jako vločka. Výjimečné, blá-blá-blá.
Byla to obyčejná vyděračka.
Možná, že...
Možná, že to děcko měla moc ráda.
Možná to byl jediný člověk o kterého se měla postarat
a žalostně selhala.
Mluv.
Baronko, máme jít na tu schůzku v Ritzu.
Ah, bože, ty to vidíš?
Náhrdelník. Rogere, boty.
Nesahat na kotníky.
Jistě, pardon. Hotovo.
Jdeme.
Nebyla to máma kdo žalostně selhal, ale já.
A nehodlala jsem to udělat znovu.
Co jsem říkal, bude tady a taky je.
Ahoj.
Trable?
Udělala z mámi zlodějku.
Řekla, že jako matka selhala.
Co? Tvoje máma? Ona znala tvoji mámu?
Jo, nakonec to byl její večírek tenkrát.
Mámě dala kdysi práci.
Při útěku jsem ten náhrdelník ztratila.
A ona ho našla.
Je můj. A vezmu si ho zpátky.
- Vezmeš, jako že... - Ukradnu.
Aha.
Dámy a pánové, Z toho může... něco kápnout.
Její Černobílý Bál, tam to uděláme.
To je naše zatím největší fuška. Ježiš, Horáci, dávej bacha.
Musíme zjistit jejich systém zabezpečení.
Mých devět minut, na ouško.
Kde mají kamery.
Kde stojí ochranka.
A jaký mají harmonogram.
Musíme vědět o každém detailu, o každé skulince.
Tak jo, na toalety do leva
a pak, až na konec chodby.
Díky.
Pak, už jen zbývá vyřadit bezpečnostní systém,
cinknout kamery, otevřít sejf, a ukrást náhrdelník
a to během největšího večírku sezóny.
Při tolika hostech, pojede ochranka na maximum, takže k tomu,
abych se dostala ke klíči od sejfu,
musíme udělat haló v sále.
Jo, a to provedem, jako jak?
Zjistila jsem, že z těch večírků nechává vyhazovat ženy,
které urazí její vybraný vkus.
- Staré ženy. Ženy ve zlatém.
Smutné ženy.
Ženy s pudlíky.
Ale i ty perfektně oblečené, na kterých ostatní mohou nechat oči.
Co nějaká ta stará bréca?
Já, Horáci. Já udělám to haló.
No, tak jo.
Navíc, co se chaosu a katastrof týče, je to má silná stránka.
No, o tom nic nevím. Ale má to háček...
Nepozná tě?
Dobrej postřeh.
- Asi jo. - A nepřijdeš,
kvůli tomu o práci?
To není v plánu.
- Myslím, že tě baví. - Ty myslíš, jo?
Vidí v tobě talent, nebo ne?
Jo. Jo.
Třeba ti ten... Náhrdelník ani neschází.
No dyť...
Ale, no tak! O ten právě jde.
- Je to jen náhrdelník. - Já ho chci zpátky!
Ona je šéf.
Máte pravdu.
Máte pravdu. Poznala by mě.
Takže Estella jít nemůže,
ale může jít někdo jiný.
A jde se na to.
Jo. Trochu někomu zkazíme den
To jako Baronce, jo?
A komu jinýmu bys asi tak myslel?
Jasně.
Počkej? Koho jsi myslel...
Říkal jsi "někomu."
- A to může bejt kdokoli... - Zvedej se a pojď, Horáci.
Dneska asi ne.
No, jo. Ale oni říkali, že je to nalehavý.
Ne, je to soukromá akce.
Havět se kterou se potýkám, ta nečeká na pozvání,
prostě vleze dovnitř a všechny ty nóbl lidi kousne,
ty maj pak pěnu u pusy, panenky se jim začnou protáčet
a pak všichni ti nóbl lidi umřou.
To je tak dojemný. Málem jsem uronil slzu.
Pozor, jako fakt.
A hlavně se neotáčejte.
No, co stojíte! Dělejte něco, ať už je pryč!
Já vám to říkal, chlape. A umejt ruce.
Pěknej macek, co?
Krysa, jako pes. A přitom krysa.
Slečna Anita Zlatíčko.
Baronko.
Za dnešní exclusivitu pro To se řekne, jsem vám vděčná.
Jak vidím, tak ne na tolik, abyste dodržela dress code.
Černá, bílá.
Asi mi muselo vytéct pero. Můj pracovní nástroj.
Lidi nezajímají ty vaše článečky.
Ale to jak vypadám, drahá.
Jste okouzlující, Baronko.
Velmi mírně řečeno, jako vždy.
Takže...
na mě.
Na Baronku!
Nemáte oheň?
Sem s ní.
Jdeme, Winku.
Jsem trošku nervózní.
Není nutno dělat scény.
Ale ano, je.
Au! Moje ruka. Asi je zlomená.
Je tady doktor?
Ah, už je to dobré.
A jen kdyby náhodou to vše dělám na podpatcích.
Krysáku! Konec! Vidí tě kamera. Konči.
Co?
Je vás na mě šest, takže nakonec prohraju,
ale první dva co se přiblížej to ode mě příšerně schytaj.
Spouštím plán B.
Ne, ne, ne!
Ah! Ah! To se podívejme!
Ne. Padej! To jsou moje dráty!
Takže, zkuste se domluvit, kdo to bude, hmm?
A je to.
Ale, ne.
Ty zrůdo jedna.
To je jen jako, Winku.
Tak, dobrý.
Ah! Moc se omlouvám.
Moment! Ještě jsme nezačali.
Jsou tu dva? Ztrácím přehled.
Bože na nebi, už ji přiveďte.
Hej. Pššt.
Víš, že máš bejt mrtvej!
To už je trochu moc.
Tady není nic k vidění.
Horáci, jak to jde?
Já ti řeknu jak...
Žádná sláva.
Ah, to snad ne.
Kdo jste? Vypadáte nějak povědomě.
Vypadám fantasticky.
Ale povědomě těžko, drahá.
Ty vlasy jsou pravé?
Černobílý Bál. Ráda jsme středem pozornosti.
Jistě. A vaše jméno?
Cruella.
- Ah. - Mmm.
Opravdu famózní. A tohle je váš návrh?
Je váš, vlastně. Rok 1965.
Ah, pak není divu, že se mi líbí.
Upravila jsme ho.
Ah, sednout. No tak, trvám na tom.
Jsem v úžasu a to se nestává.
Ano. Jsou nádherní?
A krutí.
Má oblíbená kombinace.
Co chcete?
Očividně jste chtěla získat mou pozornost.
Chtěla bych být, jako vy.
Vy jste velice mocná žena.
K tomu mohu říct jen jedno.
Pokud máte potřebu o moci mluvit, pak ji nemáte.
Jo, to je fakt.
A proto jsem tady a proto o ní taky mluvím.
Pořád mě stíháte, a nebo mám ubrat?
Jste vtipná.
To nejsou jen krysy. To máte myši, ještěrky...
Neřády. Tady se toulá prevítů...
A podívejme na hybrida.
Odkud jste?
Já? Jsem ze...
Severu...
severu. No, přibližně.
No, je to tak, trochu na jihu severu, což je v podstatě západ.
Dobrá, stačilo. Bylo hezké to povídání s vámi,
ale budu vás muset nechat zatknout, um, za
vniknutí.
Ah. To je krysa?
Panebože! Sudnejte to ze mě! Sundejte to ze mě! Sundejte to!
Někdo mi ukradl náhrdelník.
Já se loučím.
Teď to má grády!
Ten pes. Stát! Zloději!
Jsi ta nejodvážnější krysa, co znám.
Ah, proč zrovna teď!
No, doufám, že máme i plán C.
Proč, jakej plán C?
No, to bych právě rád věděl, "Máme plán C?"
Jo, ale...
Sedejte!
Jo.
Ježišmarja mákni! Buď pes!
Hou.
Já nevěděl, že umíš řídit.
- Hou... - Neumím.
Auto, bacha!
Dobrý. Stačí, zastav!
Co se to děje?
Hej, hej! Co blbneš? Kam to jde?
Barnoka mi zabila mámu.
Co? O čem to mluvíš?
Ta píšťalka, poštvala na ni psi, to ona...
Nemohla jsem za to.
To ona ji zabila.
A bylo jí to jedno.
A tě bůh.
Údajně existuje pět fází smutku.
Popírání, hněv, smlouvání, deprese, a smíření.
Já bych ráda přidala ještě jednu fázi.
Pomstu.
Teď budem zalezlý.
Jo.
Včera jsme to trošku přepískli.
Neříkej? Do dortů padám rád.
Brýtro, hoši.
Dobrý.
Takže, začneme.
Zabít ji, ale nechceš, ne?
Pro zatím to nemám v plánu, ale štěstí přeje připraveným.
To znamená ne?
Jo, pokud jsi slyšel "ne,". A teď, k tomu náhrdelníku.
Jeden z dalmatinů ho sežral.
Který přesně nevím, takže je musíte unést všechny.
Hele, promiň. Zpomal. Cože musíme...
Zlato, pokud se budu muset neustále opak,
nehnem se z místa.
Proč pořád mluvíš tak divně? Je po fušce.
Ten nárdelník jednou stranou vešel?
Takže tou druhou musí ven. Tak už to chodí.
A co snídaně? Ta co je teď na zemi.
Co je teda v plánu dál? Kam to jdeš?
Co máte vědět víte.
Ale takhle normálně nepracujem...
- ... přece. - To bylo silný kafe.
Jo, ale pochop přišla o mámu?
Musíme jí teď trochu pomoct.
No, to bude srandy kopec.
- Mý křupinky pláčou. - Jo, já vím, já vím.
Jdem pro ty psiska.
Anita Zlatíčko, moje zlatíčko.
Estello, to už je let.
Víš, na tom bálu jsem nestačila zítrat
a pak mi to došlo.
To je Estella ze školy.
Žádná Estella už není.
To bývalo.
Teď jsem Cruella.
Takže, ty chodíš po bálech a tam fotíš a sbíráš drby?
To je tvůj job?
Ano, ale zní to zabavněji, než to je.
Ah, nezní to zábavně. Zní to užitečně.
Aha.
Chtěla bych začít s vlastní značkou.
Co kdyby jsme se mi dvě spojili a tomuhle plátku,
místo tý starý báby,
o který věčně píšete, dali grády?
Máš tu svou jiskru v oku.
Jakou myslíš?
Pomalu si začínám vzpomínat,
že jsi v sobě měla jistou divokost.
Tak to si i vzpomínáš, jaká sranda to je?
S tvojí pomocí se dozví o tom, kdo já jsem.
Hele, všim sis, že spousta páníčků jde do podoby svejm psům?
Ne. To jsem si nevšiml.
A teďka?
Hele, zkus bejt aspoň trochu profík, Horáci.
Máme tu práci, jo?
Winka maj všichni rádi. Tak nevím, jestli to vyjde.
Bude muset.
Winku, bacha necejtěj strach.
Zůstaň, Genghis.
Hej!
Já ti to říkal.
Kdo by tenhle kukuč neměl rád?
To jsi ty.
To jsem. A ty si o mně čteš?
A ty jsi v mém obchodě.
To jsem já, Estella.
Ah, ne. No ne, no ne, to ne. Vypadáš úžasně.
Tomu říkám pokrok.
Teprve se zahřívám, drahoušku.
Potřebuju pomoct.
Chci dělat art, Artie...
a chci dělat trable. Bereš?
Já zbožňuju trable.
Já nejsem zlej! Přestaň!
Hej, hej, hej! Hej, přestaň. V klidu.
Hej! Hej, hej! Přestaňte! Hej!
Hej! Stůj! Hej!
Co to děláš! Je to snad tvoje!
Máte je.
Artie, hoši. Hoši, Artie.
Artie se ubytuje dole.
On se totiž vyzná v módě.
Jsou děsně agresivní.
Na procházku, s nima a nakrmit.
Ten náhrdelník musí ven.
Jo, když jsme ten tým, mohla bys jít i ty? Nebo jsme tým jen "Já"..
Tým možná ne, ale blb jo!
Hele! Takhle ne, takhle s náma mluvit nemůžeš.
Pomáháme ti.
Tak nepomáhej.
Ah. Mamka s taťkou se hádají.
No nic, jdu si dolů vybalit.
A dost už. Klid. Klídek, jo.
Jdeme, psiska. Regent's Park volá.
Mohla bys na nás bejt hodnější.
Není čas.
Musím do práce. Teď jsme návrhářka.
To jako fakt?
Nepřítele si drž u těla.
Voil? Cruella byla dlouho pod zámkem,
teď ji pro změnu vystřídá Estella.
Takže, teď jsem všem jen k smíchu?
O kom se mluví a píše, ten žije, Baronko.
I když jsou tentokrát trhákem krysy.
Viděl jste ty její vlasy?
Jen náhoda.
Dnes takhle chodí všichni mladí.
Díky, Johne. Jste neuvěřitelně...
nápomocný.
- Dělám co můžu. - Mmm.
Žádá si tě, pospěš.
Tak šup.
Ah. Tady je.
Pozdě. Vezmi si blok.
Pardon.
Fakta.
Vrcholem Londýnského modního roku je vždy jarní kolekce.
S dovolením.
Moje jarní kolekce.
Potřebuji 12 návrhů, a mám...
Momentíček.
Byla jsem rozhodnuta připravit ji o vše, co milovala...
její podnik,
postavení...
Ani jeden.
Do tří, do rána chci 10 uspokojivých návrhů.
sebevědomí.
Ven.
Děkuji.
Vděk je pouze pro nuly.
Aha. Skvělá rada, díky.
Co jsem říkala?
Aha, tak neděkuji a...
Chápu. Díky.
- Zmiz - Mizím. Takže...
Mmm?
Jak, že psi zmizeli?
Tak, je najděte!
Horáci. Už hrajou.
Ajo, ten turnaj...
To si děláte srandu! Jste zvířata!
Dyť já na tom spím.
Mám fotbal, tak nazdar.
Ah, fandíte Tottenhamu.
No, tak to nebudete tak špatný.
Dvě minuty. Náhrdelník?
Ne. Ale ticho jo. Pro začátek dobrý.
A samozřejmě, "Děkuju, že za mě všechno uděláte."
"Ale prosimťě, dyť jsme tým, ne?"
Baronko! Tady!
"Cruella." Cruella.
Co je to vůbec za jméno?
No což. Je to konkurence.
Zašlapu ji do země, tak jako všechny ty před ní.
Najdi ji. A ty, Rogere, ty mi všechno o ní zjistíš.
Jsem spíš právník, než detektiv, Já...
Oh, ano, už běžím.
My nemáme žádný ikonický model.
Naopak to individuum Cruella, ta je všude.
Chci nápady.
Estello, co pro mě máš?
Zdáte se rozrušená.
Mý psi jsou fuč, někdo mi ukradl náhrdelník
a ta kreatura Cruella je...
Tahle přehlídka musí být top.
Nedala byste si okurku? Na tenko najrájenou.
Odchod.
A ten tvůj vysušený pidi mozek, ať kouká s něčím přijít.
Jistě. A díky.
Jistě, jen si jděte nacpat břicha.
Hmm.
Co to? Hej!
Mmm.
Oh, Estello, ty jsi, ale tajnůstkářka, to se podívejme.
Byla jsem na polední pauze a na veřejném místě.
Ta ulička je moje.
Vážně? Patří vám i uličky?
Uličky, návrhy, lidi, jejich duše.
Přečti si pracovní smlouvu.
Zdá se, že už svůj ikonický model mám.
Jak se ti líbí?
Zažalujeme ji, za hanobení,
za neoprávněné věznění, vandalismus. Cokoli.
Poté, co jsem prostudoval všechny předpisy a promluvil s policií,
nevím zda existuje právní cesta, která...
Můžeš na chvíli zmlknout, Rogere.
A proč?
Abych měla prostor tě vyrazit.
No konečně. Máš padáka.
Roger mi zazlíval, že kvůli mně dostal padáka,
jenomže ho dostal prostě proto, že...
- Hmm. - ... to byl Roger.
Podmalovaný oči tě nezachrání, tuctovko.
Ale musím uznat, že oko máš teda dobrý.
Baronko.
Kdo to je? A co mě zajímá ještě víc, kde je?
To nevím.
Tak ti mi budeš lhát?
Já... Ne, já...
- Nebreč - Nebrečím.
Ale budeš.
Tak co?
Ale, no tak!
- Furt nic? - Jo furt!
Víš, dělám si o ní starosti.
Co o Estellu?
Jo.
Prostě se, až moc se prostě vžila do role tý potvory.
Klid potvoro. Hej! Nech toho!
Kde jsou korálky na výšivku?
Objednány. Už čekáme jen na troubu co to má doručit.
Oh, pěknej den, slečinko.
Mám pro vás to nejhezčí módní zboží.
Děkuji vám, nejhezčí doručovateli.
To je...
Úchvatné.
Hmm.
Opět jsem to dokázala.
Pojďme tvořit dějiny.
Tohle je na drink. Estello, pojď.
Dej to sem, pro krista.
Zmiz.
Tak na mě.
Na koho jiného, bych tak měla připíjet?
Na mě?
Za návrh vašeho ikonického modelu?
Teď jsi mi užitečná.
Až nebudeš, poletíš.
Jak motivující.
Děkuji.
Ostatní ti musí být ukradení.
Nejsou nic více, než překážky.
Jak začneš řešit, co taková překážka chce, končíš.
Kdyby mi někdy na někom záleželo,
jsem už mrtvá, jako dlouhá řada jiných neobyčejných žen
se šuplíkem plným skritého génia a srdce plným hořkosti.
Ty máš na svou vlastní značku.
Otázkou ovšem je, zda ti neschází instinkt zabijáka.
Já věřím, že ne.
Hmm.
Správná odpověď. Dobře.
Postačí se jenom zbavit té...
Otravné Cruelly, nemyslíš?
Hmm.
Ta vám musí pít krev.
Upřímě?
Jsem na vážkach.
Je dobrá.
Drzá a excelentní.
Ale je to buď ona, nebo já...
a já volím sebe.
No, s touhle Šípkovou Růžu moc nezdrbnem.
A co zkusit...
tohle?
Nekecej?
Budem muset trochu přitvrdit.
Zahráváš si.
Cruella říkala, že o nás musej vědět.
Jo, to říkala, to jo?
Už mě docela unavuje ta Cruella.
Ah, jo.
Co se děje?
V noci se k nám snažila vloupat.
Kdo?
Cruella. To dává smysl.
Máme senzační pekelně drahý model.
Takový by si nikdy nemohla dovolit.
Hmm.
Navíc ta holka se neštítí ničeho.
Takže klidně to mohla být ona.
Být na jejím, asi bys to taky zkusila...
ne snad?
Dobrou. Šup do hajan. Zítra je velký den.
A nezlobit.
Dobrou.
Co?
Chybý mi Estella.
Gól!
Byl by z nich skutečně škoující kabát.
Z těch psů?
Dělám si srandu.
Víš, co chybí mně?
Ten Jasper se smyslem pro humor.
Jasně.
Všichni jsme zažili něco zlýho.
Já, on, ty. Ale vždycky jsme stáli při sobě.
Nic víc po vás nechci. To je to tak těžký mě podpořit?
Ne. Estello ne, to jde snadno, ale pomáhat Cruelle,
to je zlej sen.
A ten je proti tomu procházka růžovým sadem.
S Cruellou věci odsejpaj.
S Estellou ne.
A já mám spoustu práce.
Takže, pokud jsi skončil.
A tím "pokud" mylsím skončil.
Vyhovuje se.
Až dorazí Estella,
zaveďte ji do mé kanceláře a tam ji zdržte.
Zajisté.
Ale myslím, že ona to není.
Platím vás za názory, anebo za poslušnost?
A vás můj názor nezajímá?
Postarám se o to.
Tak mluv.
Co tím myslíš, jak zasekl?
Hosté už začínájí být nedočkaví.
Ah!
S tím zámkem něco je, Vaše Jasnosti.
Otevřete to, jak chcete, ale hoďte sebou!
Ta jedna...
Dámy a pánové,
přivítejte...
Cruellu!
Šlo by jim to.
Ta hudba.
Zabila mi psy.
A udělala z nich kabát.
Oi! Get out! Come on!
Ah, jak milý, že nám poděkovala za pomoc.
Jo, opravdu milý, co?
To jsme se dočkali.
Kde je ta malá ubrečená holčina z lavičky?
Ta už není.
Měli jsme ji na tý lavičce nechat.
Madam, vítejte.
- Mmm. Dobrý večer. - Můžu vám něco nabídnout?
- Eh, ah, two dvakrát kormu. - Dobře.
Jedno kuře tandoori, a ke všemu rýži.
Není problém. Hned to bude.
V Regent's Parku dnes vypukl doslova modní poprask.
Cruella, jiní ji nazývají návrhářkou,
- druzí vandalem. - Hmm.
Kolují dohady, zda byl její kabát skutečně z Dalmatinů.
Důvod k oslavám, Madam?
Eh, to vskutku ano.
Královna je mrtvá!
Ať žije královna.
Cruello.
Já žasnu.
Vy jste vážně psycho.
Ano, od tebe to vážně teší.
Prokázalas potenciál,
stejně jako Estella.
Ah, já jdu zase pozdě?
Oh, šéfová, jak dopadla přehlídka?
Tohle je mezi námi.
A Jaspera s Horácem,
ty trapáky, co se od vás nechali sledovat, ty nechte.
Oh, zajisté. Ano, nechám je zavřít.
Za co?
Za únos psů?
Za tvoji vraždu.
Mmm, tomu nikdo neuvěří.
Pro větší věrohodnost nechám do scénáře vložit
kapitolku s tvým ohořelým tělem.
Téměř.
Hni sebou. Jdeme.
To je pěkný.
Chcete mě zabít, protože jsem vás sesadila z trůnu?
Aha.
Vím, že jste mi zabila mámu.
Asi bys měla být konkrétnější.
Cože?
Koho přesně?
Zkus trochu zúžit výběr.
Tehdy na útesu.
Poštvala jste na ni psy.
Ah, tak. Už jsem doma.
Ale proto jsi tak namíchnutá.
Proto ta laciná show.
Zabiju vás. I ty vaše psiska.
Já čekám.
Hoši,
mohli byste mě na chvilku pustit?
No tak. Určitě vám taky leze na nervy.
Stačí.
Sbohem, Cruello.
Psi.
Zlobíš, Genghis.
Dám ti skutek.
Velmi ráda jim povyprávím, jak jsi pro věc
uměla vzplanout.
Podržte to tam. Nahoře.
Ustupte! Stále je to tady nebzpečné.
Potřenuji, abyste prosím odstoupili.
Nejnovjší zpávy,
Cruella, které se podařilo ze světa módy vyšachovat Baronku,
dnes v noci zemřela.
Londýnská módní provokatérka je po smrti.
Baronka a Cruella had been going head-to-head...
Barončina konkurenca skončila v plamenech.
Cruella, zařící hvězda módní scény Londýnského West Endu
dnes tragicky uhynula, při požáru skladiště.
Co?
Čaj, Slečno Cruello?
Jaktože jsem na živu?
Protože jsem vás vytáhl z plamenů
dříve, než vás stačily pohtit.
Něco pro vás mám.
Vy jste ho našel?
V ohni.
Ubezpečuji vás, že jsem jej řádně vyčistil.
Mohu vám něco ukázat?
Měl v sobě klíč?
Mmm-hmm.
A k čemu je?
K tomuto.
Baronka má dítě?
Vás.
Mohu vám to osvětlit?
Baron byl starý dobrák.
Baronka, narozdíl od něj, odjakživa trpěla narcismem.
Takže, když zjistila, že je v očekávání...
Jsem těhotná.
neměla z toho zrovna radost.
Baron byl nadšen.
Na tolik, že Baronce věnoval rodinný šperk.
Náhrdelník přijala, ale s vámi měla jiné plány.
Dost.
Pořád mluvíte o mně?
Jste totiž její dcera.
Já u vašeho narození byl.
Baron odjel a ona mi tehdy nakázala nemyslitelné.
Víte, co dělat.
Dostal jsem ďábelský úkol.
Věděl jsem, že vás musím ochránit. Ale jak?
A pak jsem spatřil Catherine,
tu nejmilejší ženu pod sluncem.
Zachránila vás.
Baronka oznámila vaší smrt.
Baron se žalem utrápil.
Z toho celého plyne,
že vy jste právoplatnou dědičkou veškerého Baronova jmění.
Sídla, titulu. Prostě všeho.
Ta psychopatka nemůže být moje matka.
Ne.
Hej!
Mám já to, ale den.
Má nemesis
je má skutečná matka,
která zabila mou domnělou matku.
Asi ses vždycky bála,
a chápu to, že budu psychopat
po svý pravý mámě?
Hmm?
To vysvětluje, to tvoje "nevyčnívej, a ztiš se".
Tvarovat mě láskou, Tohle byl tvůj plán.
Já se snažila.
Věr mi. Hrozně moc, protože
jsem tě zbožňovala.
Ale je to tak...
Že já...
nejsem ta sladká Estella,
ať už se snažím.
Sebevíc.
Jsem Cruella,
zlá, geniální
černobílá
a tak trochu šílená.
Já nejsem, jako ona.
Jsem lepší.
Tak či tak,
musím fičet.
Teď přijde pomsta, odplata a zkáza.
Ale tebe mám ráda.
A vždy mít budu.
Ti dva jsou pod zámkem, ale máme problém.
Za problémy vás neplatím.
Nenašli jsme její tělo.
O čem to mluvíte?
Je toho plná televize a rádio.
No, někdo ji dal asi tip,
ale pravděpodobně špatnz.
Děkuji za váš čas.
Neschopný, jako vždy.
Příště nestůj, kde nemáš.
Furt nemůžu uvěřit, že je mrtvá.
Seber se, Horáci. Ve vězení se nebrečí.
Jo.
Zavzpomínejme na Estellu.
- Na Estellu. - Jo.
Žádnej brek.
Cruellu pusť z hlavy.
Pššt!
Slyšels to?
Něco jsem slyšel.
Hej, pojďte sem!
Zůstaňte tady a vyveďte vězně!
Co?
Hej.
- Winku! - Pššt!
Winku!
Ty ses neuškvařil!
Co je to...
Díky.
Za tohe ti dám hubana!
A je mi fuk, kde ses rochnil!
Nechcete svízt?
- Ne, projdem se, dík. - Ty žiješ, jo!
Hele!
Já nejsem žádnej tvůj vořech, abych ti panáčkoval,
dík. Nic proti, Winku.
Chytnou vás a zavřou.
Než ses ukázala, bylo nám fajn, nějak si poradíme.
Přesně tak.
Smaženka by docela bodla, ne?
- Jo, dáme smaženku, ale bez támhletý. - Jo, souhlasím.
Neříká se mi to zrovna lehko.
Baronka je moje pravá máma.
Tak tos mě rozhodila.
To dost vysvětluje.
Nejdřív nařídila zabít mě.
A pak zabila tu nejhodnější ženskou,
ikdyž krapet ulhanou,
co kdy vůbec žila.
Tak moc dík za sváču a šílenou storku.
Hodně štěstí.
- Já bych si klidně přidal. - Jaspere!
Teď jsme v situaci "zab, nebo budeš zabit".
Jo, a ona je vraždící maniak, narozdíl od tebe.
No, kdo ví jak to bude, až budu starší
Vtipný.
Teda bylo by, kdybych věděl, že to je jen vtip.
Není to vtipný.
Byl to vtip, Byl to vtip!
Jde o to, že nemůžu utéct.
Ona mě najde, Jaspere. A ty to víš.
Musíme jí zastavit.
Vymklo se to, já vím.
Omlouvám se.
Jste moje rodina.
Všechno co mám.
- Vytáhla na nás city. - Jo, to teda.
A zabírá to.
Jo. Tak jo, fajn.
Jakej je teda plán?
O víkendu pořádá Baronka dobročinný gala večer.
Potřebujeme adresy a taky míry všech pozvaných.
Jasně.
A Artieho bandu švadlenek, ovšem.
Toho žeru.
Černý plášť, spoustu barvy.
Fakt, jo?
Několik vystuženných korzetů...
Máme si to psát?
Ah, pardon. Nevěděl jsem, že máme společnost.
Johne, oni jsou moje rodina.
Chvíli tu pobudou..
Čus.
Došly vám lívance.
Zavřeno.
Zrovna čtu, že nejsi svatoušek,
ale antoušek.
Ou, na puntíčky mám slabost.
Nezabilas je.
Ne.
Ale lidé doslova prahnou po bizardnostech,
a já jim to ráda poskynu.
Famózní.
Jen drobnost, nejsi mrtvá?
To jsem. Ano.
Smutné, věru.
Ale i užitečné.
A věz, Artie, že už mám plán.
Jistěže máš.
A ty mi s ním pomůžeš.
Mmm. A co za to?
Večer plný okázalosti, zmatku a možná přijde i smrt.
Beru, beru, jenom ta smrt mě malilinko děsí.
Ty to nebudeš.
Mmm. Tak beru kabát a jdu.
To je pro mě?
Čau.
Promiň.
Velká noc.
Jo, to je.
Seš si tím jistá?
No, myslím to vážně.
Jo, tak to je vážně milý.
Hele.
Já vím, že to bolí.
Mmm.
A vím, že za to může ona,
ale, tohle je, její smrtí nic nevyřešíš.
Nezabiju ji.
Slibuju.
Tak jo, fajn. Platí.
Pokud teda, nebudu muset.
Děkuju za pomoc.
Jo, víš, občás mívám problém ti něco odmítnout.
A právě tohle se mi na tobě líbí.
Tak dík?
Když jsem ho opravoval, všiml jsem si jména.
A je to ďábelský jméno!
Je to Devil!
Je to De Vil, ďáble.
De Vil.
Proberte se. Všichni do pozoru.
Pěkně zpříma.
Tak.
Je čas.
Psst!
Když jsem vám tehdy před lety řekla, "Víte co dělat",
jak jste to pochopil?
Nu, byl jsem poněkud zmaten.
Ale nenapadlo mě, žebyste
chtěla zabít své jediné dítě.
A já myslela,
že si rozumíme.
Nuže?
Doufám, že ji máte schovanou v rukávu.
Ne, Baronko.
Georgy, pojď sem.
Dnes se tu ukáže.
Chytíte ji, nikdo ji nesmí vidět.
Všichni ji mají za mrtvou.
Což pevně doufám, že brzy bude.
Mám pro ni takové překvapení.
Jeden malý elektrošok a bude krotká, jako beránek.
Dej mi to.
Hmm.
Jak působivé.
Oh, to by mě bavilo celý den!
Ah! Jděte a najděte ji!
Proč jenom já jediná, jsem tady schopná?
To musí být náročné.
Dnešní noc bude nezapomenutelná, Baronko.
V to také doufám.
Tak jo, hoši, buďte ve střehu. Přijíždí první vůz.
A máme ji tady.
- Ah. - Co si to dovolujete?
To není ona.
Tady je, tady.
To není ona.
- Jak se obovažujete! - Omlouvám se.
Něco tu nehraje?
Čas na mé entrée, drahoušci.
- Baronko... - Je tady?
To je právě to, ona ...
Policie. Jak mohu pomoci?
V Hellmanově Sídle dnes večer dojde k loupeži.
Kdo volá?
Všem týmům, Baronka si
vás žádá v knihovně, a to hned.
Zuří.
Já jsem žena a hledám toaletky.
Ššš.
Oh.
Děkuji vám všem, že jste přišli.
Jaká to pocta naší drahé přítelkyni,
jež se už nikdy nevrátí.
Smutné.
Dojemné.
- Na Cruellu. - Na Cruellu!
Bravo!
Ten pes je pro mě, jako můj syn.
Jsi mrtvej!
Já ho měl.
Ale, pupí?
Tak kde je?
Nebyl tu přípitek, na její smrt?
Jaktože tu není ochranka?
Je tu. Cítím to v kostech.
Najděte ji.
Teď!
Zabít!
Sednout.
Vida, Cruella.
Nerada vám kazím večírek, ale přišla jsem vás zničit.
Poněkud absurdní.
Tohle je klíč, co byl v náhrdelníku,
je to klíč ke skříňce s mím rodným listem, jak jistě víš.
Ahoj, matko.
Teď už to dává smysl.
Co?
To že jsi něco ojedinělého.
Ovšem, jsi moje.
Vždy jsem toužila mít po boku někoho vyjímečného,
někoho, jako jsem já.
Spíšs mě toužila zabít.
Chybička.
Ale toto to překonalo. Věř mi.
Neřekla bych.
Dobrý večer.
Baronka by jsi přála, aby jste šli
- ven na terasu. - Jistě.
Pánové, Baronka vás zve ven na terasu, prosím.
Nejsi tu kvůli mstě.
Ale protože jsi brilantní návrhářka
a podle geniální,
Ty potřebuješ mezi sobě rovné. Ty potřebuješ...
Mě.
Svou skutečnou matku.
Která pochybyla,
když nechala něco tak ojedinělého jít.
Jablko nepadá, daleko od stromu.
Dobrý večer. Madam, jste úchvatná, jako vždy.
Baronka si vás žádá venku, díky.
Já... Mrzí mě to.
Vážně?
Ano, mrzí.
Mohu tě obejmout?
Ano.
Nehodláš mě z toho útesu schodit, že ne?
Jsi tak vtipná, drahá.
Moc vtipná.
Jsi jako já.
Mrcho.
Skočila. Ona...
Viděli jste? Skočila.
Chtěla, ona mě chtěla stáhnout s sebou.
Skočila, skočila, skočila.
Co na mě tak zíráte?
Oh.
Skočila sama!
Co děláte s těmi pouty? Skočila sama!
A tak jsem umřela.
Tedy Estella.
Chuděra.
Ani na pohřeb ji nikdo nepřišel.
Tomu říkám smutný konec.
Úkladně zavražděna
svou vlastní matkou.
Mrcho.
Ale pozor.
Ještě, než zemřela,
odkázala Estella veškeré své jmění drahé přítelkyni...
Cruelle de Vil.
Co pak to nevidíte, idioti?
To celé, je jen podvod.
Vždyť je to Cruella.
Cruella de Vil.
Slyšíte "Devil", ale píše se to "de Vil."
Jen počkej, tohle ti vrátím.
U padouchů máte vždycky jen
jednu velkou jistotu, a to tu, že
žádnou nemáte.
Estella měla zemřít, jako její matka.
Ale ne tak docela.
Mezi námi děvčaty, není nad dobře střiženou sukni.
Na to pamatujte.
Baronka šla sedět, protože někoho schodila z útesku.
Toho špatného, nicméně na spravedlnosti
je povnášející to, jak dokáže
povznést.
Sbohem, Estello.
Ona tak byla se svou matkou.
Odtud beru otěže já.
Ale Cruella žila dál.
No nic, pustíme si nějakou hudbu.
Pro lepší náladu.
Technicky vzato mrtvá není. Je...
To máš srdce z kamene, že tě tohle nedojme?
Ach jo.
Nakonec všechno dobře dopadlo.
Co ta Genghis, nepřibrala náhodou?
Tak a co teď?
Pár nápadů bych měla.
Ještě potitulková scéna...
horskovic, Petra Procházková
horskovic
Horskovic
Ještě potitulková scéna...
Ahoj, Pongo.
Cruella de Vil
Je líp potkat ďábla
Než být s ní pár chvil
Děj vyvolává, geniální styl
Cruella, Cruella de Vil
horskovic, Petra Procházková