Jsou to temné časy, o tom není sporu.
Náš svět možná ještě nikdy nečelil větší hrozbě, než jaké čelí dnes.
Všem občanům bych ale velmi rád řekl toto:
My, kteří vám jako vždy sloužíme,
budeme nadále bránit vaši svobodu
a bojovat proti silám, které se vás o ni snaží připravit.
Vaše ministerstvo
zůstává silné!
NÁSILÍ SE ŠÍŘÍ,
Hermiono, svačina je hotová.
Už jdu, mami.
Dudley, pospěš si!
Pořád nechápu, proč musíme odjet.
Protože už tady není bezpečno.
Rone, řekni tátovi, že večeře je hotová.
To je ta Austrálie, drahá?
Vypadá nádherně.
Zapomeňte!
ČÁST 1
Severusi,
už jsem se začínal bát, že ses ztratil.
Pojď, nechali jsme ti tu místo.
Neseš nějaké zprávy?
Bude to příští sobotu za soumraku.
Já slyšel něco jiného, pane.
Dawlish, ten bystrozor, se zmínil,
že mladého Pottera odvedou až třicátého tohoto měsíce.
V předvečer jeho sedmnáctin.
To je ale falešná stopa.
Oddělení bystrozorů už v ochraně Pottera nehraje žádnou roli.
Ti, co jsou mu nejblíž, myslí, že máme na ministerstvu svoje lidi.
V tom se nepletou, že ne?
Co tvůj názor, Piusi?
Proslýchají se různé věci, pane.
Těžko ale říct, je-li některá pravdivá.
Takhle mluví pravý politik.
Myslím, že nám budeš užitečný, Piusi.
- Kam toho kluka chtějí schovat? - Na bezpečné místo.
Nejspíš domů k některému členovi Řádu.
Slyšel jsem, že bude zabezpečen všemi možnými ochranami.
Až se tam dostane, prakticky nebude možné na něj zaútočit.
Můj pane, na ten úkol se dobrovolně hlásím.
Chci toho kluka zabít.
Červíčku!
Nenařídil jsem, že má být náš host zticha?
Ano, můj pane.
Hned to zařídím, můj pane.
Byť mě tvoje krvežíznivost velice těší, Belatrix,
musím to být já, kdo zabije Harryho Pottera.
Ale čelím politováníhodné komplikaci.
Moje i Potterova hůlka mají společné jádro.
Jsou něco jako dvojčata.
Můžeme se zranit, ale nemůžeme se zranit smrtelně.
Mám-li ho zabít,
musím to udělat hůlkou někoho jiného.
No tak, někdo z vás přece chce být poctěn.
Co třeba ty, Luciusi?
Můj pane.
"Můj pane."
Chci tvoji hůlku.
Cítím správně jilm?
Ano, pane.
A jádro?
Blána z dračího srdce, pane.
Blána z dračího srdce?
Dnes večer se k nám připojila slečna Charita Burbageová,
která až donedávna učila na bradavické škole čar a kouzel.
Přednášela tam studium mudlů.
Slečna Burbageová se domnívá, že se mudlové nijak zvlášť neliší od nás.
Kdyby bylo po jejím,
měli bychom se s nimi pářit.
Směs kouzelnické a mudlovské krve dle jejího názoru není zvráceností,
ale je třeba ji podporovat.
Severusi, prosím.
Jsme přátelé.
Avada kedavra!
Nagini.
Večeře.
- Ahoj, Harry. - Ahoj.
Páni! Ahoj.
- Vypadáš dobře. - Jo, je absolutně úžasný.
Měli bychom se schovat, než ho někdo zabije.
Nehlídáte ministerského předsedu?
Ty jsi důležitější.
- Ahoj, Harry. Bill Weasley. - Moc mě těší.
- Nebýval takový fešák. - Byl ošklivý.
To je pravda.
Může za to vlkodlak jménem Šedohřbet.
- Doufám, že mu to někdy oplatím. - Pro mě jsi nejhezčí.
Jen nezapomeň, Fleur, že Bill má teď rád stejky krvavé.
Mám manžela vtipálka.
Mimochodem, musím vám něco říct. Remus a já...
Na povídání budeme mít čas jindy.
Musíme odsud vypadnout! A rychle!
Pottere, nejste plnoletý, tak ještě máte hlídáček.
Co to je?
Když kýchnete, ministerstvo bude vědět, kdo vám utřel nos.
Musíme použít takový způsob přepravy, který hlídáček nezachytí.
Košťata, testrály. Poletíme v párech.
Pokud nás venku někdo čeká, a já počítám, že čeká,
nebude vědět, který Potter je ten pravý.
Ten pravý?
S tímhle dryákem už máte zkušenosti, že?
Ne. To ani náhodou.
Říkala jsem, že bude rád.
Nedovolím, abyste kvůli mně riskovali život.
- Nebylo by to poprvé. - Ne. Tohle je jiné.
Vypít to a proměnit se ve mě...
Nikoho z nás to netěší, kámo.
Jo. Zvrtne se to a z nás budou navěky brýlatí vyzáblí troubové.
Ti lidé jsou plnoletí, Pottere.
A riskujou to dobrovolně.
Já jsem k tomu byl přinucený.
Mundungus Fletcher, pane Pottere.
- Váš velký obdivovatel. - Tak dost, Mundungusi!
Grangerová, jdeme na to.
- Sakra, Hermiono! - Dejte to tam, prosím.
Ty, kdo ještě mnoholičný lektvar nepili, musím varovat.
Chutná jako skřetí moč.
Máte s tím bohaté zkušenosti, co?
Jen jsem chtěl uvolnit napětí.
Páni, jsme úplně stejní.
Ještě nejste.
Něco sportovnějšího by nebylo?
Ta barva je fakt divná.
Teď nejste sami sebou, tak mlčte.
- Dobrá. - Převlékněte se, Pottere.
Bille, nedívej se. Vypadám hrozně.
S tím tetováním si to vymyslela.
Harry, ty vážně mizerně vidíš.
Rozdělíme se po dvou. Každý Potter bude mít ochránce.
Mundungusi, poletíte se mnou, chci vás mít pod dohledem.
- A Harry... - Ano?
Skutečný Harry.
- Kde sakra jste? - Tady.
Poletíte s Hagridem.
Přivezl jsem tě sem před 16 lety, když jsi nebyl větší než kůrolez.
Takže je správný, když tě odsud taky odvezu.
To je ohromně dojemné. Jdeme!
Leťte do Doupěte, sejdeme se tam.
Budu počítat do tří!
Drž se, Harry.
Raz!
Dva!
Tři!
Je tamhle vpravo!
Hagride, musíme pomoct ostatním!
Nemůžu, Harry! Pošukův rozkaz!
Drž se!
Mdloby na tebe!
Drž se, Harry!
Hagride!
Ne!
Harry.
Harry. Hagride.
Co se stalo? Kde jsou ostatní?
Nikdo jiný tu není?
Vrhli se na nás hned po startu.
Aspoň že jste v pořádku vy dva.
Smrtijedi už čekali. Byla to past.
Ron s Tonksovou už by tu měli být.
A taťka s Fredem taky.
Tady!
Honem! Rychle dovnitř!
Propánajána!
- Lupine! - Co to děláte?
Jaký tvor seděl v koutě,
když Harry Potter poprvé v Bradavicích navštívil můj kabinet?
- Zbláznil jste se? - Jaký tvor?
Ďasovec!
Někdo nás zradil.
Voldemort se od někoho musel dozvědět,
že tě budeme dnes večer stěhovat.
Počkej!
Poslední slova, která nám dvěma řekl Albus Brumbál.
"Harry je naše největší naděje. Věřte mu."
Co tě prozradilo?
Hedvika. Nejspíš. Snažila se mě chránit.
Díky.
Zaslouží si to. Byl úžasný.
- Nebýt jeho, nestála bych tu. - Vážně?
Vždycky se tak divíš.
Jsme poslední?
Kde je George?
Jak se cítíš?
Jako nočník.
Cože?
Jako nočník.
Mám jenom jedno ucho. Chápeš?
Je tolik skvělých vtipů o uších a ty si vzpomeneš na nočník.
To je ubohost.
Ale i tak vypadám líp než ty.
Pošuk je mrtvý.
Mundungus zahlédl Voldemorta a přemístil se.
Leťte do Doupěte.
Sedm!
Sedm? Viteálů.
- Můžou být kdekoli. - Rozervat duši na sedm kusů.
- Kdyby někdo zničil viteály... - Zničil by Voldemorta.
Věřte mi.
- Tys mi lhal. Lhal jsi mi, Ollivandere. - Ne!
Ty někam jdeš?
Nikdo další už neumře. Ne kvůli mně.
Kvůli tobě?
Pošuk umřel kvůli tobě?
George je zraněný kvůli tobě?
Jsi možná Vyvolený, ale tady jde o mnohem víc.
Vždycky šlo o mnohem víc.
- Pojď se mnou. - Opustit Hermionu?
Zbláznil ses? Bez ní nepřežijeme ani dva dny.
To jí nemusíš říkat.
Navíc máš pořád hlídáček.
- A bude svatba. - Žádná svatba mě nezajímá.
Je mi líto, ale ať je číkoliv... Musím začít hledat ty viteály.
Je to jediná šance, jak ho porazit.
Čím déle zůstáváme, tím je silnější.
Ale dneska v noci ne.
Hráli bychom mu do karet.
Ví o tom?
Totiž že jsou to kousky jeho duše, ty viteály, kousky jeho samotného.
Když Brumbál zničil prsten a ty deník Toma Raddlea,
musel něco cítit.
Abychom ale zničili ostatní viteály, musíme je najít.
Jenže kde jsou?
Kde začít?
Zapneš mi to?
Zdá se pošetilé pořádat svatbu.
Vzhledem k tomu, co se děje.
Možná to je ten nejlepší důvod,
všechno to, co se děje.
Dobré ráno.
A teď všichni!
Raz, dva, tři!
Jak to tam od vás vypadá?
Výborně.
Zatraceně. Co tady dělá ministr kouzel?
Čemu vděčíme za to potěšení?
Odpověď na tuhle otázku oba známe, pane Pottere.
Tak co?
"Takto zní poslední vůle a testament
Albuse Percivala Wulfrica Briana Brumbála.
Za prvé, Ronaldu Biliusovi Weasleymu
odkazuji svůj zatemňovač,
který jsem sám zkonstruoval,
a doufám, že až se bude zdát situace nejtemnější,
ukáže mu světlo."
- To mi Brumbál odkázal? - Jo.
Úžasné.
Co to je?
Paráda.
"Hermioně Jean Grangerové
tímto odkazuji svůj výtisk Bajek barda Beedleho
a doufám, že v nich najde zábavu i ponaučení."
Ty mi četla mamka.
"Čaroděj a skákající hrnec."
"Králice Alice a chechtavý pařez."
No tak. Králice Alice.
Nic?
"Harrymu Jamesovi Potterovi
odkazuji Zlatonku z jeho prvního famfrpálu,
aby nezapomněl, že vytrvalost vždy přináší...
ovoce.
- A to je všechno? - Ne tak docela.
Brumbál vám odkázal ještě jednu věc.
Meč Godrika Nebelvíra.
Ten meč ale Brumbálovi nepatřil, nemohl jej věnovat.
Jako historická památka patří...
Harrymu.
Patří Harrymu.
Přišel mu na pomoc, když ho nejvíc potřeboval.
Meč se může nabídnout komukoli z Nebelvíru, kdo je toho hoden.
To z něj nečiní majetek toho kouzelníka.
A navíc není známo, kde se meč v současné době nachází.
- Prosím? - Meč se ztratil.
Já sice nevím, co máte za lubem, pane Pottere,
ale tuhle válku nemůžete vybojovat sám.
Je příliš silný.
Ahoj, Harry.
Vyrušila jsem tě z hlubokých myšlenek? Vidím, jak se ti zmenšují v očích.
Ne. Jak se máš, Lenko?
Báječně. Právě mě pokousal zahradní trpaslík.
Trpasličí sliny jsou blahodárné.
Xenofilius Láskorád. Bydlíme za kopcem.
Těší mě, pane.
Doufám, že víte, že my z Jinotaje
jsme na rozdíl od patolízalů z Denního věštce
Brumbála podporovali
a teď po jeho smrti stejně plně podporujeme i vás.
Díky.
Pojď, tati. Harry se s námi teď nechce bavit.
Jen mu zdvořilost brání to říct.
Harry Potter.
Promiňte, můžu si přisednout?
Pane Pottere. Samozřejmě.
Váš článek v Denním věštci mě doopravdy dojal.
Zřejmě jste Brumbála dobře znal.
Rozhodně jsem ho znal nejdéle.
Pokud nepočítáte jeho bratra Aberfortha.
A toho nikdo nepočítá.
Nevěděl jsem, že měl bratra.
Brumbál byl už jako kluk velmi uzavřený.
Jen nezoufej, Elfiasi.
Slyšela jsem, že Rita Holoubková všechna jeho tajemství odhalila.
A to na osmi stech stránkách, představ si.
Proslýchá se, že jí někdo dal informace.
Někdo, kdo Brumbálovi velmi dobře znal.
A oba přece víme, kdo to byl, Elfiasi.
Byla to odporná zrada.
O kom to mluvíte?
O Batyldě Bagshotové.
- O kom? - Bože můj, chlapče.
Vždyť je to nejproslulejší historička minulého století.
Ona se znala s Brumbálovými líp než kdokoli jiný.
Ritě Holoubkové se vyplatilo udělat si výlet do Godrikova Dolu
a nakouknout do kukaně té popletené staré kvočny.
Do Godrikova Dolu?
Batylda bydlí v Godrikově Dolu?
Tam se s Brumbálem seznámila.
On tam taky bydlel?
Přestěhovali se tam poté, co jeho otec zabil ty tři mudly.
Byl to náramný skandál.
Vážně, milý chlapče, víš jistě, že jsi ho vůbec znal?
Ministerstvo padlo.
Ministr kouzel je mrtvý.
Přicházejí sem.
Přicházejí.
Těšilo mě, pane Pottere.
- Ginny! - Běž!
Běž!
Okružní jízdu? Za chvíli odjíždíme.
- Kde to jsme? - Na Shaftesbury Avenue.
Chodili jsme sem s mámou a tátou.
Nevím, proč jsem si na to vzpomněla.
Tudy.
Převlékneme se.
Jak jsi, kruci...
Nezjistitelné zvětšovací kouzlo.
Ty jsi úžasná.
Vždycky se tak divíš.
Aha, to budou knížky.
A co ti lidé na svatbě?
- Nevrátíme se tam? - Šli po tobě.
Jen bychom tím všechny ohrozili.
Ron má pravdu.
Kávu?
- Kapučíno, prosím. - A vy?
- Jako ona. - Totéž.
Kam půjdeme teď? K Děravému kotli?
To je riskantní.
Jestli se Voldemort zmocnil ministerstva, není to bezpečné.
Všichni ze svatby se jistě schovali.
Batoh se všemi mými věcmi. Nechal jsem ho v Doupěti.
To je vtip?
Mám všechno sbalené už pár dní. Pro jistotu.
Hele, ty džíny se mi nelíbí.
K zemi!
Mdloby na tebe!
Expulso!
Petrificus totalus!
Běžte!
Zmizte!
Zamkněte dveře a zhasněte.
Tohle je Rowle.
Byl na věži ten večer, co Snape zabil Brumbála.
To je Dolohov. Pamatuju si ho z plakátů.
Co s vámi teď máme dělat?
Zabili byste nás, co?
- Když je zabijeme, prozradíme se. - Rone.
Co když zabil Pošuka? Změnila bys názor?
Radši jim vymažeme paměť.
Ty jsi šéf.
Hermiono.
Zaklínadla ti jdou.
Zapomeňte.
Jak se o nás dozvěděli?
- Nemáš ještě hlídáček? - V sedmnácti mizí.
To je zákon.
Co je?
Neoslavili jsme tvoje narozeniny, Harry.
Ginny a já... Upekly jsme dort.
Chtěly jsme ho přinést po oslavě.
Jsem rád, že jste si vzpomněly,
ale je to jen pár minut, co nás málem zabil párek Smrtijedů.
Já vím.
Priority.
Musíme se schovat do bezpečí.
Co to mělo znamenat?
Nejspíš Pošukův nápad, kdyby sem přišel čenichat Snape.
Homenum revelio.
Jsme tu sami.
Myslel jsem, že jiná hůlka...
Tak ty jsi mi lhal.
Myslel jsem, že jiná hůlka to dokáže, přísahám.
Musí být jiné řešení.
Harry? Hermiono, kde jste?
Myslím, že jsem něco našel.
Pěkné.
"Regulus Arcturus Black."
R.A.B.
"Vím, že až budete tohle číst, budu už mrtev.
Skutečný viteál jsem ukradl a hodlám ho zničit."
R.A.B. Je Siriusův bratr.
Ano.
Ale opravdu ten skutečný viteál zničil?
Ty nás špehuješ, co?
Krátura vás neustále pozoruje.
Možná ví, kde je pravý medailonek.
Už jsi tohle viděl?
Kráturo?
To je medailonek pana Reguluse.
Byly ale dva, že ano?
Kde je ten druhý?
Krátura neví, kde je ten druhý přívěsek.
Ale viděls ho někdy? Byl tady v domě?
Mudlovská šmejdko!
Smrtijedi přicházejí.
- Krvezrádce Weasley! - Odpověz jí!
Ano.
Byl tady, v tomhle domě.
Velmi ohavný předmět.
Jak to myslíš?
Než pan Regulus zemřel, nařídil Kráturovi, aby ho zničil,
ale ať se Krátura sebevíc snažil, nepodařilo se mu to.
Kde je teď?
- Někdo ho odnesl? - Přišel v noci.
Sebral tu spoustu věcí, včetně toho medailonku.
Ale kdo?
Kdo to byl, Kráturo?
Mundungus.
Mundungus Fletcher.
Najdi ho.
Tohle se dozví můj otec.
Otrapové.
Není tady.
NEŽÁDOUCÍ Č. 1. HARRY POTTER ODMĚNA 10000 GALEONŮ
Jako váš nový ministr kouzel
všem slibuji, že obnovím bývalou slávu
tohoto chrámu tolerance.
Počínaje dneškem
budou všichni zaměstnanci...
prověřováni.
Vězte ale: Nemáte se čeho bát,
pokud nemáte co skrývat.
Netluč tak do toho.
Mají dotekovou paměť.
Když ti ji Brousek dal, čekala jsem, že se otevře, až se jí dotkneš.
Že do ní Brumbál něco schoval.
Harry Pottere, dlouho jsme se neviděli.
Pusťte mě!
Jak jste přikázal, Krátura se vrátil zpátky se zlodějem,
Mundungusem Fletcherem.
Na co si hrajete? Poštvat na mě pár domácích skřítků?
Dobby se jen snažil pomoct.
Dobby viděl Kráturu v Příčné ulici, což Dobbymu přišlo zvláštní.
A pak Dobby slyšel Kráturu mluvit o Harrym Potterovi.
A pak Dobby viděl Kráturu
- mluvit se zlodějem... - Nejsem zloděj!
Ty hnusný hajzlíku.
Já jsem prodejce vzácných starožitností.
Jsi zloděj. Všichni to vědí.
Pane Weasley, rád vás zase vidím.
Skvělé kecky.
Hele, tehdy večer jsem zpanikařil.
Můžu snad za to, že Pošuk spadl z koštěte?
Řekni pravdu.
Když jsi to sem přišel vybílit, a nezapírej,
našel jsi medailonek, že?
Proč? Byl cenný?
Ještě ho máš?
Má strach, že ho prodal moc levně.
Dal jsem ho sakra zadarmo.
Nabízel jsem v Příčné ulici svoje zboží,
přišla nějaká ženská z ministerstva a chtěla ukázat licenci.
Tvrdila, že má chuť mě zašít.
A taky by to udělala. Naštěstí se jí zalíbil medailonek.
- Co byla zač? Ta čarodějka? - Nevím.
Tady je. Hele.
I s tou blbou mašlí.
Takže. Pamatujte, co jsme si řekli.
Na nikoho nemluvte, pokud to nebude absolutně nutné.
Jen se chovejte normálně. Dělejte to co všichni.
Když to dodržíme, můžeme se dostat dovnitř.
- A pak... - To bude o hubu.
Správně.
- Je to absolutní šílenství. - Absolutní.
Svět je šílený.
Pojďte,
musíme hledat viteály.
Musíme se spláchnout.
Zatraceně nechutné.
Vy tam! Pojďte sem.
Cože?
- Co jsem udělal? - No tak, jdeme.
- To jsou... - Mudlové.
V postavení, jaké jim přísluší.
Popravdě... Začínám mít nahnáno.
Jak dlouho jsi říkala, že tahle várka lektvaru vydrží, Hermiono?
Neříkala.
Cattermole.
V mé kanceláři stále prší. Trvá to dva dny.
Zkusil jste deštník?
Víte, že právě jedu dolů, že ano, Cattermole?
- Jedete dolů? - Vyslechnout vaši manželku.
Kdyby byla na pochybách krevní příslušnost mé ženy
a šéf odboru pro uplatňování kouzelnických zákonů
by něco chtěl, myslím, že bych se tomu věnoval přednostně.
Máte na to hodinu.
Bože. Co si počnu? Manželka je dole úplně sama.
- Rone, ty nemáš manželku. - No jo.
Druhé patro.
Jak mám zastavit ten déšť?
Zkus "Finite incantatem".
Vystupuješ, Rone.
Finite incantatem. Dobře. A když to nezabere?
První patro, ministr kouzel a štábní útvary.
Pokud Umbridgeovou do hodiny nenajdeme,
vrátíme se jindy.
- Ano? - Jo.
Mafaldo. Posílá vás Travers?
Fajn, pojedeme dolů.
Alberte, vy nevystoupíte?
A NEBEZPEČÍ, KTERÁ PŘEDSTAVUJÍ
Runcorne.
Accio medailonek!
Uklidněte se, ano?
Vraťte se k práci, prosím.
Uklidněte se.
Runcorne.
Dobré ráno.
Rone, to jsem já.
Harry! Já jsem zapomněl, jak vypadáš.
Kde je Hermiona?
Jela dolů do soudních síní. S Umbridgeovou.
Sakra, tady je zima.
Jsem smíšeného původu. Můj otec byl kouzelník.
William Alderton, pracoval tu 30 let.
Možná ho znáte, vždycky nosil sako naruby.
To je omyl. Jsem smíšeného původu, chápete?
- Mary Elizabeth Cattermoleová? - Ano.
Bytem Chislehurst Gardens 27, Great Tolling, Evesham?
- Ano. - Tady je to.
Matka Maisie, Ellie a Alfréda? Manžel Reginald?
Regi.
Děkuji, Alberte.
Mary Elizabeth Cattermoleová?
Ano.
Dnes vám při příchodu byla odebrána hůlka.
Je to tato hůlka?
Řekla byste, prosím, soudu, komu jste tu hůlku ukradla?
Neukradla jsem ji.
Koupila jsem ji v Příčné ulici u Ollivandera, když mi bylo jedenáct.
Vybrala si mě.
Lžete.
Hůlky si vybírají jen čarodějky a vy přece nejste čarodějka.
Ale jsem.
Pověz jim to, Regi. Pověz, kdo jsem.
Pověz jim, kdo jsem, Regi.
Co to děláte, Alberte?
Lžete, Dolores.
A víte, že lhát se nemá.
Mdloby na tebe!
To je Harry Potter.
No jo. To budou děcka koukat.
Expecto patronum!
Mary, běž domů.
Sežeň děti.
Sejdeme se tam. Musíme zmizet ze země, rozumíš?
Udělej, co ti říkám.
Mary?
Kdo je to?
Dlouhý příběh. Těšilo mě.
To je Harry Potter.
Je to Harry! Harry Potter!
Za ním!
Chyťte ho!
Expelliarmus!
Harry! Honem, moji kabelku!
Je tam lahvička esence z třemdavy.
Dělej!
Accio třemdava!
Dobře, otevři ji.
Ta ruka, to je hrůza.
Já vím, tak dělej!
Vydrž.
- Drž se, teď to trochu štípne. - Co se stalo? Měli jsme se
vrátit na Grimmauldovo náměstí.
Už je dobře. Jen ještě jednou.
Byli jsme tam, jenže... Yaxley se mě pořád držel,
a když viděl, kde jsme, už jsme tam nemohli zůstat,
tak jsem nás přenesla sem.
Jenže Ron má odštěp.
Promiň.
Protego totalum.
Salvio hexia.
Co to děláš?
Ochranná kouzla.
Už nechci návštěvu, jakou jsme měli na Shaftesbury Avenue.
Můžeš zatím postavit stan.
- Stan? - Protego totalum.
Kde mám asi vzít stan?
Repello mudletum. Ševelissimo.
Začni ty.
Dissendium!
Incendio!
Expulso!
Diffindo!
Reducto!
Co to děláš?
Musíme ho opatrovat, než zjistíme, jak ho zničit.
To je zvláštní. Brumbál tě pošle
najít všechny ty viteály, ale neřekne ti, jak je zničit.
Není ti to divné?
Byl rovněž zabit skřet jménem Gornuk.
Podle našich informací se čaroději mudlovského původu Deanu Thomasovi
a druhému skřetovi
možná podařilo uprchnout.
Pokud Dean poslouchá,
jeho rodiče zoufale čekají na zprávy.
Znáš to zaklínadlo, Harry.
Pověz.
Pověz mi to, Gregoroviči!
Ukradl mi ji.
Kdo to byl? Ten zloděj.
Mladý kluk. To on ji vzal.
Už jsem ji nikdy neviděl.
Přísahám na svůj život.
Věřím ti.
Avada kedavra!
Ještě to nepřestalo?
Nesmíš si ho pouštět k tělu.
Ty víš, kdo našel Gregoroviče.
Výrobce hůlek?
On chce něco, co Gregorovič kdysi měl,
ale nevím co.
Chce to přímo zoufale, jako by na tom závisel jeho život.
Nech ho.
- Uklidňuje ho to. - Mně to drásá nervy.
Čeká, že uslyší dobré zprávy?
Myslím, že jen doufá, že neuslyší špatné.
Kdy bude moct cestovat?
Dělám, co můžu.
Tak toho neděláš dost!
Sundej si to.
Sundej si to, a hned.
- Lepší? - Mnohem.
Budeme se střídat.
Severus Snape, ředitel Bradavic,
vyhlásil nový školní řád...
Bradavice se dnes vůbec nepodobají škole pod Brumbálovým vedením.
Snapeovy osnovy jsou na přání Pána zla nesmírně náročné
a dva Smrtijedi v profesorském sboru trestají každé porušení kázně.
Co je to?
Co je to za vůni?
- Co to děláš? - Je těžkej.
Tak promiň. Mám ho vzít já?
- Jo, díky. - Nebuď směšnej. Zvedni ho.
Lapkové.
Tvoje kouzla fungujou.
On mě cítil. Můj parfém.
Říkám ti,
Ron nemá na přemisťování dost sil.
Tak půjdeme pěšky.
A příště, Hermiono, i když mám tvůj parfém rád, prostě ho nepoužívej.
Nyní jména pohřešovaných kouzelníků a čarodějek,
která máme potvrzená.
Dnes večer je to naštěstí krátký seznam.
Jason a Alison Denbrightovi.
Děkuju.
Bella, Jake, Charlie, Madge Farleyovi.
Joe Laurie.
Eleanor Sarah Gibbsová.
Harry a Bronwyn Triggovi.
Rob a Ellie Dowsonovi.
Georgia Clark-Dayová.
Joshua Flexson.
George Coutas.
Gabriella a Emily Matherovy.
Jacob a Mimi Erlandovi.
William a Brian Gallagherovi.
Sám neví, co dělá, viď?
To nevíme nikdo.
Katie a James Killickovi.
Elsie Valentine Schroederová.
Jennifer Winstonová.
Tamsin a lola Hillickerovy.
Panebože!
Co je?
Za chvíli ti to povím.
Co kdybys mi to řekla hned?
Nebelvírův meč. Vyrobili ho skřetové.
No a?
Ty to nechápeš.
Špína ani rez na čepel nepůsobí.
Vstřebává do sebe jen to, co ho posílí.
Fajn.
Ty už jsi jeden viteál zničil, ne?
Deník Raddlea v Tajemné komnatě.
Baziliškovým zubem. Jestli řekneš,
- že jeden zub máš v té své kabelce... - Nerozumíš?
V Tajemné komnatě jsi baziliška probodl Nebelvírovým mečem.
Jeho čepel je napuštěná baziliščím jedem.
Vstřebává do sebe jen to, co ho posílí.
- Správně, právě proto... - Dokáže zničit viteály.
Právě proto ti ho Brumbál odkázal.
Ty jsi geniální, Hermiono.
Jen logicky uvažuju, což mi umožní pominout zbytečné detaily
a jasně vidět to, co jiní přehlédnou.
Jenže to má jeden háček.
Meč někdo ukradl.
Jo, pořád jsem tady.
Ale pokračujte. Nechci vám zkazit zábavu.
- Co se děje? - Děje? Nic se neděje.
Aspoň podle tebe ne.
Jestli chceš něco říct, tak se nestyď. Vyklop to.
Dobrá, vyklopím. Ale nečekej, že budu jásat,
že musíme hledat další zatracený krám.
Myslel jsem, že víš, do čeho jdeš.
To jsem si myslel taky.
V tom případě je mi to líto, ale nějak tě nechápu.
Co sis myslel?
Že budeme bydlet v pětihvězdičkovém hotelu?
Že obden najdeme viteál? Že se do Vánoc vrátíš k mamince?
Jen jsem myslel, že po tak dlouhé
době už něčeho dosáhneme. Myslel jsem, že víš, co děláš,
že ti Brumbál řekl něco užitečného.
Řekl jsem ti vše, co Brumbál řekl mně.
A jeden viteál jsme už našli!
A k jeho zničení máme stejně blízko jako k nalezení ostatních.
Rone! Prosím, sundej...
Sundej ten viteál. Nemluvil bys takhle,
kdybys ho celý den nenosil. Víš, proč pořád poslouchám to rádio?
Abych věděl, že nehlásí jméno Ginny, Freda, George nebo mamky.
Myslíš, že já taky neposlouchám? Že nevím, jak ti je?
Ne, ty nevíš, jak mi je!
Tvoji rodiče jsou mrtví! Ty nemáš rodinu!
- Dost! - Tak si běž!
Jen běž!
Rone.
A ty?
Jdeš se mnou, nebo zůstaneš?
Fajn, chápu to.
Viděl jsem vás tehdy večer.
Rone, to nic nebylo.
Rone...
Kam jdeš, Rone?
Prosím, vrať se!
Rone!
Salvio hexia.
Repello mudletum.
Salvio hexia.
Otevírám se na konci
Hermiono,
měla jsi pravdu.
Zlatonky mají dotekovou paměť,
jenže já jsem svou první nechytil do ruky. Málem jsem ji spolkl.
- "Otevírám se na konci." - Co to asi znamená?
To nevím.
Taky jsem něco našla.
Nejdřív jsem myslela, že je to oko, ale už si to nemyslím.
Runa to není. A v Zaklínačských znacích to není.
Někdo to tam přikreslil. Původně to tu nebylo.
Lenčin táta to měl na Billově a Fleuřině svatbě.
Proč by to někdo kreslil do dětské knížky?
Hermiono, přemýšlel jsem.
Chci zajít do Godrikova Dolu.
Narodil jsem se tam. A zemřeli tam moji rodiče.
Bude počítat s tím, že tam půjdeš, protože je to pro tebe důležité.
Ale pro něj to taky něco znamená.
Ty víš, kdo tam málem přišel o život.
Nemyslíš, že se dá čekat, že by na takovém místě schoval viteál?
Je to nebezpečné, Harry.
Ale i já v poslední době myslím na to, že se tam budeme muset podívat.
Možná je tam schované ještě něco.
Co?
Ten meč.
Jestli Brumbál chtěl, abys ho našel a aby nepadl do rukou ministerstva,
jaká může být lepší skrýš než rodiště zakladatele Nebelvíru?
Hermiono.
Už nikdy nedovol, abych tě stříhala.
Měli jsme použít mnoholičný lektvar.
Ne.
Tady jsem se narodil.
Nechci tu být jako někdo jiný.
Dobrou noc!
Harry, je Štědrý den.
Poslouchej.
Budou tady, Hermiono?
Máma s tátou.
Asi ano.
"Lgnotus Peverell."
Harry!
Veselé Vánoce, Hermiono.
Tobě taky, Harry.
Harry, někdo se na nás dívá. U kostela.
Asi vím, kdo to je.
Nelíbí se mi to, Harry.
Hermiono, ona znala Brumbála. Možná má ten meč.
Tady zemřeli, Hermiono.
Tady je zavraždil.
Vy jste Batylda, že?
Počkejte, udělám to.
Slečno Bagshotová, kdo je ten muž?
Harry!
Lumos.
Děkuji. Řekla jste mi všechno, přestože si na to nepamatujete.
Rita Holoubková
Harry!
Confringo!
Už je ti líp?
Tentokrát ses překonala, Hermiono.
Deanův les.
Byla jsem tu s rodiči. Před lety.
Je pořád stejný.
Stromy, řeka, všechno.
Jako by se nic nezměnilo.
Bohužel, změnilo se všechno.
Kdybych sem teď rodiče přivedla, nepoznali by to tady.
Ani stromy, ani řeku.
Dokonce ani mě.
Možná bychom tu měli zůstat.
Zestárnout.
Chtěl jsi vědět, kdo je na té fotografii.
Já to vím.
Gellert Grindelwald.
Větší dobro
To je zloděj, kterého jsem viděl v obchodu s hůlkami.
Když o tom mluvíme, kde mám hůlku?
Kde mám hůlku, Hermiono?
Při útěku z Godrikova Dolu jsem vyslala kletbu a ta se odrazila.
Je mi to líto.
- Zkoušela jsem ji spravit, ale... - Stalo se.
Dej mi tu svou. Běž se dovnitř zahřát.
Dej mi i medailonek.
Věř mi.
Lumos.
Accio meč.
Diffindo.
- Hermiono? - Zbláznil ses?
Tos byl ty?
Už jo. Je to evidentní.
Vyčaroval jsi i tu laň, viď?
- Ne, myslel jsem, že ty. - Ne, můj Patron je jelen.
Jasně. Parohy.
Rone, udělej to.
To nezvládnu. Působí na mě víc než na tebe a na Hermionu.
- O důvod víc. - Ne, nejde to.
Tak co tu děláš?
Proč ses vrátil?
Budu na to muset mluvit, aby se to otevřelo. A potom už neváhej.
Bude se to bránit.
Ten kousek Raddlea v deníku mě chtěl zabít.
Raz.
Dva.
Tři.
Nahlédl jsem do tvého srdce a patří mně.
Viděl jsem tvoje sny, Ronalde Weasley,
a viděl jsem i tvoje obavy.
Nejméně milované dítě matky, jež toužila po dceři.
Nemilován ani dívkou, jež dává přednost tvému kamarádovi.
Rone, zabij to!
Bez tebe nám bylo líp.
Byli jsme šťastnější.
Kdo by měl o tebe zájem vedle Harryho Pottera?
Co jsi zač ve srovnání s Vyvoleným?
Rone, lžou!
Tvá matka přiznala, že by za syna měla raději mě.
Která žena by tě chtěla?
Ty nejsi nic.
Nicka.
Vůbec nic, v porovnání s ním.
Představ si to,
už jenom tři.
Hermiono?
Hermiono!
Všechno v pořádku?
Jasně. Vlastně je to víc než v pořádku.
Ahoj.
Ty jsi totální kretén, Weasley!
Přijdeš po tolika týdnech a řekneš ahoj?
- Kde je moje hůlka? - Nevím.
Harry Pottere, dej mi mou hůlku!
- Proč má tvou hůlku? - Nestarej se, proč má moji hůlku!
Co je tohle?
Vy jste ho zničili.
A jak to, že máš jen tak čirou náhodou Nebelvírův meč?
To je dlouhý příběh.
- Nemysli, že to na věci něco mění. - Jasně že ne.
Jen jsem právě zničil viteál. Proč by to mělo něco měnit?
Chtěl jsem se vrátit, jen co jsem odešel.
- Ale nevěděl jsem, jak vás najít. - A jak jsi nás našel?
Tímhle. Nezhasíná to jen světla.
Nevím, jak to funguje, ale o Vánocích jsem spal v malé hospůdce.
Schovával jsem se před lapkama.
A uslyšel jsem to.
To?
Hlas.
Tvůj hlas, Hermiono.
Vycházel z tohohle.
- A smím se zeptat, co říkal? - Moje jméno.
Jen moje jméno.
Jako šeptem.
Vzal jsem to, cvakl jsem a objevila se světelná koule.
A já věděl
naprosto jistě, že mi vás pomůže najít.
Vletěla mi do prsou, rovnou skrz mě.
Přímo tady. Věděl jsem, že mě dovede, kam potřebuju. Přemístil jsem se
a objevil se na tomhle svahu.
Byla tma, netušil jsem, kde jsem.
Doufal jsem, že jeden z vás se ukáže.
A ukázal.
Mám tyhle Hermioniny plamínky rád.
Jak dlouho na mě bude naštvaná?
Jen pořád mluv o té kouli, co se tě dotkla u srdce,
a přejde ji to.
Bylo to tak. Doslova.
Bude to znít šíleně,
ale myslím si, že proto mi Brumbál odkázal ten zatemňovač.
Věděl, že budu potřebovat najít cestu zpátky, že mě povede.
Kruci, teď mi to došlo. Ty nemáš hůlku, že jo?
Jednu mám.
Je z trnky. Deset palců.
Nic zvláštního, ale snad ti poslouží.
Sebral jsem ji jednomu lapkovi.
Neříkej to Hermioně, ale lapkové jsou troubové.
Tenhle smrděl, jako by v něm bylo něco z trolla.
Engorgio!
- Reducio! - Co se tu děje?
Nic!
Promluvíme si.
Jasně.
- Chci jít za Xenofiliem Láskorádem. - Cože?
Vidíš?
Dopis, co napsal Brumbál Grindelwaldovi. Koukni se na podpis.
Zase ta značka.
Pořád na ni narážíme.
V Bajkách barda Beedleho. Na hřbitově v Godrikově Dolu.
A ještě někde.
- Kde? - Před Gregorovičovým obchodem.
A co znamená?
Netušíte, kde je další viteál, a já taky ne.
Tohle ale něco znamená.
- Jsem si jistá. - Máš pravdu.
Musíme za Láskorádem.
Budeme hlasovat. Kdo je pro?
Už na něj nejsi naštvaná?
Na něj budu naštvaná vždycky.
Lenka.
- Lenka. - Lenka.
ŠÉFREDAKTOR X. LÁSKORÁD
"Nepleťte se do cesty švestkám."
Co se děje? Co jste zač?
Co chcete?
Dobrý den, pane Láskoráde. Jsem Harry Potter. Před pár měsíci jsme se viděli.
Můžeme dál?
- Kde je Lenka? - Lenka?
Hned přijde.
Co pro vás můžu udělat, pane Pottere?
Totiž...
Přišli jsme kvůli tomu, co jste měl na svatbě na krku. Ten symbol.
Myslíte tohle?
Ano.
Přesně to.
Moc rádi bychom věděli, co to je.
Co to je?
To je přece znamení relikvií smrti.
- Čeho? - Čeho?
Relikvií smrti.
Předpokládám, že znáte "Příběh tří bratří".
- Jo. - Ne.
Mám ho tu s sebou.
"Žili kdysi tři bratři,
kteří spolu jednou kráčeli po osamělé cestě za soumraku."
O půlnoci. Mamka říkala o půlnoci.
Ale za soumraku je vlastně lepší.
Chceš číst ty?
Ne.
"Žili kdysi tři bratři,
kteří spolu jednou za soumraku kráčeli po osamělé klikaté cestě.
Po nějaké době došli k řece příliš nebezpečné na to, aby ji přeplavali.
Byli ale zběhlí v umění kouzel a čar,
jen tedy mávli hůlkami a postavili most.
Než po něm však stačili přejít,
spatřili, že jim v cestě stojí osoba zahalená v kápi.
Byla to Smrt a připadala si podvedená,
protože většina poutníků se v řece utopila.
Smrt však byla prohnaná.
Na oko třem bratrům poblahopřála
a prohlásila, že tím, jak chytře se vyhnuli nástrahám, si každý vysloužil odměnu.
Nejstarší požádal o hůlku mocnější než kterákoli jiná hůlka na světě.
Smrt mu tedy vytvořila hůlku z opodál stojícího bezového keře.
Druhý bratr si usmyslel Smrt pokořit ještě víc,
i požádal ji o schopnost přivolávat drahé zemřelé z hrobu.
I sebrala Smrt kámen z řeky a podala mu ho.
Nakonec se Smrt obrátila k třetímu bratrovi.
Jako nejskromnější z nich jí nedůvěřoval.
Požádal ji o něco, co by mu dovolilo opustit místo, kde se setkali,
aniž bude s to vydat se za ním.
A Smrt mu velice neochotně věnovala svůj neviditelný plášť.
Nejstarší putoval do vzdálené vesničky,
kde s bezovou hůlkou v ruce
zabil čaroděje, s nímž se kdysi nepohodl.
Opilý mocí, kterou mu bezová hůlka dávala,
se chvástal svou neporazitelností.
Ještě téže noci mu však hůlku ukradl jiný kouzelník
a pro jistotu mu podřízl hrdlo.
A tak se Smrt zmocnila prvního z bratří.
Druhý bratr doputoval do vlastního domu,
kde kámen třikrát otočil v ruce.
Objevila se před ním dívka, o níž kdysi doufal, že bude jeho ženou,
leč v přemladém věku zemřela.
Brzy však začala být smutná a chladná, protože nepatřila do světa smrtelníků.
Dohnán beznadějnou touhou k šílenství,
vztáhl na sebe druhý bratr ruku, aby mohl být skutečně s ní.
A tak se Smrt zmocnila druhého z bratří.
Dlouhá léta pátrala Smrt
i po třetím z bratří, leč nikdy ho nevypátrala.
Když dosáhl úctyhodného věku,
svlékl si nejmladší bratr neviditelný plášť a dal ho synovi.
Poté se pozdravil se Smrtí jako se starou známou, připojil se k ní
a coby rovnocenný poutník s ní odešel z tohoto světa."
Tak prosím, to jsou relikvie smrti.
Promiňte, pane, ale pořád tomu nerozumím.
Musím najít pořádné pero.
Musím najít pero. Ano, pero.
Bezová hůlka.
Nejmocnější, jaká kdy byla vyrobena.
Kámen vzkříšení.
Neviditelný plášť.
Společně tvoří relikvie smrti.
Společně dělají z člověka pána smrti.
To znamení bylo na jednom hrobě v Godrikově Dolu.
Má s relikviemi smrti
něco společného rodina Peverellových?
Ignotus... S dovolením... a jeho bratři Cadmus a Antioch
byli údajně původními vlastníky relikvií
a dali tak podnět k sepsání té bajky.
Ale vystydl vám čaj.
Hned se vrátím.
Vypadneme odsud.
Tohle už pít nebudu, teplé ani studené.
Děkujeme, pane.
- Zapomněl jste na vodu. - Vodu?
Na čaj.
Vážně?
Jsem to ale hlupák.
To nevadí. My už stejně musíme jít.
To nemůžete!
Pane?
Jste moje jediná naděje.
Zuřili, rozumíte? Kvůli tomu, co jsem psal.
A tak ji unesli.
Unesli moji Lenku.
Moji Lenku.
Ve skutečnosti jim jde o vás.
Kdo ji unesl?
Voldemort.
Dost! Mám ho!
Ta zrádná svině. Nesmíme nikomu věřit.
Unesli ji, protože mě podporoval.
Je prostě zoufalý.
Já obstarám kouzla.
Ahoj, krásko.
Chyťte ho!
Harry.
Pověz mi to, Grindelwalde. Pověz mi, kde je.
Grindelwalde.
Ahoj, Tome. Věděl jsem, že jednou přijdeš.
Určitě ale víš, že už nemám to, co hledáš.
Řekni, Grindelwalde. Řekni mi, kde je.
Řekni mi, kdo ji má.
Bezovou hůlku má ovšem u sebe.
Je pohřbená s ním.
S Brumbálem.
Relikvie existujou.
Jde ale jen po jedné, po té poslední. Ví, kde je.
Dneska v noci ji bude mít. Ty víš, kdo našel bezovou hůlku.
- Nesahejte na ni! - Nechte ho!
Tvýho hošánka čeká něco horšího,
když se nenaučí slušnýmu chování.
Co se ti stalo, ohavo?
Ne, ty ne.
- Jak se jmenuješ? - Dudley. Vernon Dudley.
Ověř to.
A ty, moje milá?
Jak ti říkají?
Penelopa Clearwaterová, smíšený původ.
Vernon Dudley tady není.
Takže podle seznamu lžeš.
Proč nechceš, abychom věděli, kdo jsi?
Seznam se plete. Říkám pravdu.
Změna plánu.
Tahle cháska na ministerstvo nepůjde.
Přiveďte Draca.
No?
- Nejsem si jistý. - Draco. Podívej se pořádně.
Kdybychom právě my předali Harryho Pottera Pánovi zla,
všechno by bylo odpuštěno, bylo by to jako dřív, chápeš?
Nezapomněl jste snad, kdo ho skutečně chytil, že, pane Malfoyi?
Jak to se mnou mluvíš v mém domě?
Luciusi.
Nestyď se, zlato. Pojď blíž.
Jestli to není on, Draco, a zavoláme ho, všechny nás zabije.
Musíme si být jistí.
- Co má s obličejem? - Ano, co má s obličejem?
Tak jsme ho už našli.
Asi je to něco, čím se nakazil v lese.
Nebo je to žihadlová kletba. Tos byla ty?
Její hůlku. Podíváme se na poslední zaklínadlo.
Mám tě.
Co je to?
Kde jste tohle vzali?
Když jsme jí prohledávali tašku. A teď to patří mně.
Co šílíte?
Ven! Zmizte!
Cissy. Zavři ty kluky do sklepa!
My dvě si trochu popovídáme, mezi námi děvčaty!
Nemůžeme tam s ní nechat Hermionu samotnou.
Rone?
Harry?
Lenka?
Ten meč má být v mém trezoru u Gringottových. Jak jsi ho ukradla?
Co ještě jste z mého trezoru vzali?
Nic jsem nevzala. Prosím. Nic jsem nevzala!
Nevěřím ti.
Musíme něco udělat.
Odsud se nedostaneme. Je to tu začarované.
Krvácíš, Harry.
To je zvláštní, nosit tohle v ponožce.
Pomozte nám.
- Pusťte ji! - Buď zticha a ustup.
Ty, skřete, pojď se mnou!
Dobby?
Co ty tady děláš?
Dobby přišel zachránit Harryho Pottera.
Dobby mu bude vždycky pomáhat.
Umíš se přemístit do téhle místnosti a ven? Můžeš nás vzít s sebou?
Jistě. Jsem skřítek.
To je bezva.
Vezmeš Lenku a pana Ollivandera...
Do Lasturové vily u Plechové Lhoty.
Věř mi.
Jsme připraveni, pane.
Pane? Ta se mi moc líbí.
Sejdeme se za deset vteřin nad schody.
Vemte jeho hůlku.
Zeptám se tě už jen jednou, skřete.
Tak si důkladně rozmysli, jak mi odpovíš.
Nevím.
Ty to nevíš? Proč jsi nedělal svoji práci?
Kdo se dostal do mého trezoru?
Kdo ukradl ten meč? Kdo to byl?
Když jsem váš trezor naposledy kontroloval, meč tam byl.
Samozřejmě, takže nejspíš odešel sám.
Gringottova banka je bezpečná.
Lháři!
Máš velké štěstí, skřete.
Totéž ale neplatí pro ni.
To ne!
Expelliarmus!
Mdloby na tebe!
Dost!
Odhoďte hůlky!
Odhoďte je!
Seber je, Draco, dělej!
Vida, vida.
No ne.
To je Harry Potter.
Celý vymydlený a jako nový, právě včas pro Pána zla.
Zavolej ho.
Zavolej ho!
Mdloby na tebe!
Skřítku pitomá!
- Mohl jsi mě zabít! - Dobby nechtěl nikoho zabít.
Dobby chtěl jen zmrzačit nebo vážně zranit.
Jak se opovažuješ sebrat čarodějce hůlku?
Jak se opovažuješ vzepřít se svým pánům?
Dobby nemá pána.
Dobby je svobodný skřítek.
A Dobby přišel zachránit Harryho Pottera a jeho přátele.
Hermiono!
Už jsme v bezpečí.
Už je dobře.
Harry Pottere.
Dobby.
Dobby, neboj se, jen vydrž.
Vydrž. Jen vydrž, ano?
Pomůžeme ti.
Hermiona má něco.
Hermiona má něco v tašce. Hermiono!
Dělej!
Dělej. Pomoz mi!
Je to tak nádherné,
být tu s přáteli.
Dobby je šťastný, že je se svým přítelem
Harrym Potterem.
Měli bychom mu zavřít oči,
nemyslíš?
Tak.
Teď vypadá, jako by spal.
Chci ho pohřbít.
Řádně, bez kouzel.
ČÁST 1