uvádí
SÁM DOMA 2
- Neviděli jste moje kufry? - Kdy se už konečně oblíkneš?
- Nemůžu najít golfový míčky. - Nemám můj krém s faktorem!
Proč jezdíš na Floridu, když se chceš schovávat před sluncem?
Ať jsem svraštělá jak starej kufr, hlavně když se opeču.
No jo, budeš stejně spanilá, jen o něco tmavší.
Závidí, protože jemu se jen slejou pihy.
Nevylej to, gumový ponožky jsou zabalený.
Tak další volba.
Prosím, panstvo.
Ano, dalších 200 bodů.
Zlato, už máš sbaleno?
Ano.
Všechno, co jsem ti připravila?
Ano.
Víš, co máš od bábinky na cestu?
Budu hádat. Trepky s Donaldem?
Skoro.
Nafukovacího šaška.
Úžasný!
Proč jedem na Floridu? Nejsou tam vánoční stromky.
- Kevine, co máš pořád se stromkama? - Copak jsou bez nich nějaký Vánoce?
Seženeme umělý, nebo ozdobíme palmu.
Největší osobnosti soutěže Ding Dang Dong
bydlí ve světově proslulém hotelu Plaza.
Rezervace na čísle 18...
- Nevíš, kde je baterka do kamery? - V nabíječce.
- Co tahle? - Lepší.
Kevine, uvaž si kravatu, ať nepřijdem pozdě na besídku.
Mám ji v koupelně. Sprchuje se tam strýček Frank.
Prý kdybych ho viděl nahého,
nepřipadal bych si v dospělosti jako chlap.
Nevím, co tím myslel.
Dělal si legraci.
Skoč tam a popadni kravatu. A nedívej se.
Na nic.
Vypadni, ty spratku zvědavej! Nebo ti vlepím pár facek.
Teď bude Kevinovo sólo. Pošli to dál.
Kevin bude mít sólo. Řekni to Frankovi.
Franku!
Franku, uklidni se.
Kevine!
Dámy a pánové porotci.
Chci se omluvit za nepříjemnost, kterou jsem způsobil.
- Je to možný? - Bylo to dětinské a nevhodné.
Možná dětinské, ale k popukání.
Taky se chci omluvit bratrovi.
Kevine,
je mi to líto.
Buzzi!
To bylo od tebe hezké.
Kevine, chceš něco dodat?
Kousni se, psí čumáku.
Mně to líto není. Buzz mě zesměšňoval.
Vždycky mu všechno projde.
A když mu všechno věříte,
je mi fuk, jestli ta Florida vyjde.
Kdo by chtěl Vánoce trávit v tropech!
Kevine!
Jestli odejdeš, budeš spát v podkroví.
- Se mnou! - Žádná novinka!
Nekaž nám výlet, protivo! Tátu to stálo hrůzu peněz.
Nerad bych vás okradl o to potěšení, strýčku Skrblíku.
S tím klukem jsou jen potíže.
Všichni jsou pitomí.
Ahoj.
Kevine, při posledním výletu to začalo úplně stejně.
- Jo, všechno jsem podělal já. - Jak myslíš, ale to, co se stalo,
se opakovat nebude.
Buzz se ti omluvil.
Řekl, že jsem psí čumák. Jen si to chtěl u tebe vyžehlit.
Tak tu teď chvíli seď a přemýšlej o sobě.
Až se budeš chtít Buzzovi a rodině omluvit, sejdi dolů.
Já se mu neomluvím! To raděj políbím záchodový prkýnko.
- Tak tu zůstaneš do rána. - Fajn, stejně se mi dolů nechce.
Nikomu se tu nedá věřit.
Kdybych měl svý peníze, udělal bych si jiný prázdniny.
Bez týhle rodiny. To by teprve byla zábava!
- Třeba ti to vyjde jako vloni. - V to doufám.
- Zaspali jsme! - Zaspali jsme!
- Naši McCallisteři do prvního! - Je to sice zadarmo,
ale tohle jsem nezažil.
- Franku, máš letenky? - Tyhle jsou pro vaši rodinu.
- Kolik jich máš? - Sedm. -Já taky.
- 14! - 14!
- Sedm, osm, devět, deset. - Proč sedíme každej jinde?
Aspoň jsme v jednom letadle. Jedenáct, dvanáct, třináct.
Kde je Kevin?
Čtrnáct.
Ještě že mám vlastní letenku. Kdybyste mi zase vzali roha.
- Dělej, Kevine. - Potřebuju baterie.
Mám nějaký v tašce.
- Ale já je chci hned! - Tak si je vem! Který vchod?
- A17, pane. - Děkuji.
A pospěšte si.
- Táto, kterej vchod? - A17, Buzzi.
Kevine, vezmi mi tu tašku.
Poběž!
Držte se pohromadě!
Poslední výzva pro cestující letu 2-2-6 do New Yorku.
No tak!
Tati, počkej!
Počkej!
Tati, počkej!
Tady to je!
Jsou tu všichni?
- Madam, nastupte si. - Zkontroluju, jestli jsme všichni.
- Všichni už jsou v letadle. - Veselé Vánoce!
- Šťastný let! - Veselé Vánoce!
Počkej na mě!
Na poslední chvíli!
- Veselé Vánoce! - Veselé Vánoce!
Tati, počkej na mě!
Počkej!
- Promiňte. - To nic, letíš s námi?
Ano, s rodinou, oni už jsou v letadle.
Máš palubní lístek?
- Někde tu bude. - Končíme, letadlo čeká.
- Ztratil lístek. - Nesmíte odletět!
Už loni jsem málem prošvihnul Vánoce.
- Opravdu tam máš rodinu? - Jo, já jsem vrazil do tý paní.
Běžte s ním, ale počkejte, než najde svou rodinu.
Tak co, jsou tady vaši?
- Támhle je táta! - Prima, najdi si volné místo.
Dámy a pánové, máme povolení ke startu.
Zaujměte svá místa.
Tak...
Už jste byl někdy na Floridě?
Vítám vás na palubě letadla.
Letíme do New Yorku...
Už jsem si myslel, že to nezvládneme.
Děje se něco?
Mám divný pocit.
Něco jsme zapomněli?
- Asi ne, ale mám divný pocit. - Jen mrzutá vzpomínka.
Všechno jsem zařídili, všechno máme s sebou,
všichni jsme tady...
Nemusíš se strachovat.
- Máš pravdu, je to báječný. - S ničím si nelam hlavu.
Mami?
Tati?
Strejdo Franku?
Buzzi?
- Já jsem poslední. - Děkuju.
Kde jsou naši?
- Čí je to? -Brooke. - Tohle je Megan?
Tohle je Kevinovo. Dej mu to.
Dej to Kevinovi.
- Dej to Kevinovi. - Dej to Kevinovi.
- Kevinovi. - Dej to Kevinovi.
- Dej to Kevinovi.
- Tady máš, Kevine.
Kevin tu není.
- Kevin tu není. - Kevin tu není.
Kevin tu není.
Cože?
Kevine!
Promiňte, je to naléhavé.
- Ano, pane? - Co je to za město?
- New York, pane. - Co?
Stalo se ti něco?
To bude dobrý.
To snad ne. Naši jsou na Floridě a já v New Yorku.
Naši jsou na Floridě a já jsem...
v New Yorku!
Díky.
Páni!
- Jak se jmenuje? - Kevin.
Kdy jste ho viděli naposledy?
- Před domem? - Ne, byl s námi na letišti.
Většinou se lidi rozdělí při kontrole.
- Za ní jste byli ještě pohromadě? - To nevím...
Strašně jsme pospíchali.
Kdy jste ho začali postrádat?
Nevím... U zavazadel.
- Už někdy utekl z domova? - Ne.
Už byl někdy odkázán sám na sebe?
No tak...
Už se něco podobného přihodilo.
Pomalu z toho bude rodinná tradice McCallisterů.
Opravdu divný, kufry neztrácíme.
Vloni jsme ho zapomněli doma. Nešťastnou náhodou.
Proto manželka mluvila o tradici.
Zavolám do Chicaga a vysvětlím jim situaci.
Třeba je tam.
Díky.
Není pravděpodobné, že je jinde.
Nepleť se tu, smrade!
Kde máš papíry?
Jsme tu, Marve. New York -senzační příležitost.
Cejtíš to?
- Jo! - Víš, co to je?
Ryby!
- To je svoboda. - Ne, ryby.
- Je to svoboda a jsou to prachy. - Tak jo. Je to svoboda.
Vypadnem, než si nás všimnou.
A jsou to ryby!
Jo! Chce to rychlou akci.
Seženem si falešný doklady a vypadnem do ciziny.
Do Arizony?
To bylo fakt chytrý.
Zdrhneš z lapáku, abys okradl Mikuláše o pár centů?
Každej niklák dobrej.
Potřebujeme novou přezdívku. Dlouhoprstý banditi.
To je trefný.
Opravdu.
Hotel Plaza! Nejluxusnější v New Yorku.
Strašný!
Co se děje?
Něco jsem zahlídl.
Ta sedla! Pojď, jdeme!
Já myslel, že na mě bere.
Promiňte, kde je recepce?
- Rovně a doleva. - Děkuji.
Páni!
Největší osobnosti Ding Dang Dong bydlí v hotelu Plaza.
V nejproslulejším hotelu v New Yorku.
Rezervace na čísle 1878593000.
Udělám to přesně tak.
Tady Peter McCallister. Otec. Chci si objednat pokoj, prosím.
S širokou postelí, televizorem a chladničkou na klíček.
Kreditní kartu? Tu mám.
Hotel Plaza, rezervace. Přejete si?
Tady Peter McCallister. Otec. Chci si objednat pokoj, prosím.
S širokou postelí, televizorem a chladničkou na klíček.
Při příjezdu předložíte kreditní kartu.
Kreditní kartu? Tu mám.
Děkuji vám.
Ano, dva na osmou.
Pan Yamamoto.
Počkej chvilku.
Zavolám za chvíli.
Ahoj.
- Přejete si, prosím? - Rezervaci pro pana McCallistera.
- To je rezervováno vám osobně? - Stojím na špičkách
a sotva na vás vidím. Copak si můžu objednat pokoj v hotelu?
Zamyslete se. Může si dítě v hotelu objednat pokoj?
Řekl bych, že ne.
- Jsem na rozpacích. - Cestuju s tátou.
Má práci. Já schůze nenávidím. Protože musím čekat v hale.
Tentokrát mě vysadil tady.
Dal mi svou kartu a mám poprosit v recepci,
ať mě pustí do pokoje.
Abych se nedostal do maléru.
Víte madam, občas se mi to stává.
A komu ne, viďte?
Veselý Vánoce.
Žádná stopa.
Potřebujeme na vás spojení. Máte zajištěný hotel?
- Ano. - Máte novější fotografii chlapce?
Jednu mám v peněžence.
Kde mám peněženku?
Je v tašce.
Kevin v ní hledal na letišti baterie. Má ji on!
- Měl jste v ní kreditní kartu? - Kreditku, peníze...
Sdělím to kreditní společnosti.
Pokud ji váš syn použije, zjistíme, kde je.
Určitě netuší, jak ji použít.
Vyšlo to.
- Cedricu? - Ano?
- Nepočítej tuzéry na veřejnosti. - Promiňte.
Zjisti všechno o tamtom mladíkovi.
Služba, prosím!
Příjemný pobyt.
A vyřiďte tatínkovi, ať se tu staví něco podepsat.
Děkuji, jste velmi laskava.
Mohu vám odnést zavazadla, pane?
Doleva, prosím.
Víte, že v tomhle patře bydlel Herbert Hoover?
- Vynálezce vysavače? - Ne, prezident.
Jedno z našich nejlepších apartmá, pane.
Senzace!
Taková nádherná postel! A jen pro mě!
Moje gusto! Přepych a prostor.
Tohle mi vyhovuje.
Hej!
Mám dát klíče do tašky nebo si je vezmete k sobě?
Vezmu si je k sobě.
Všechno v pořádku?
- Teplota vyhovuje? - Vyhovuje.
- Umíte si pustit televizor? - Je mi 10, televizí žiju.
No jo.
Promiňte.
Žvejkaček mám ještě plnou kapsu.
To mám dobrý.
Bude někomu vadit, když tam skočím s rozběhem?
Ne.
Díky.
Ježíši!
Tomu říkám prázdniny.
Stát, nebo střelím!
To jsem já, Johnny.
To vím.
Cítil jsem tě už od výtahu.
- Dva kopečky, pane? - Dva... Radši tři. Já neřídím.
Děkuju.
Včera v noci to bylo taky tak, že jo?
Zpívala jsem v Modrý opici.
Kecá! Muchlovala se s tvým bráchou.
Muchlovala ses s mým bráchou.
To je lež!
Ty se ochotně muchluješ s každým.
Snuffy, Al, Leo? Malej pajdavej Moe?
Cheeks? Hezoun Bob? Cliff?
- Můžu pokračovat donekonečna. - Křivdíš mi.
Tak já ti věřím. Ale můj kanón ne.
Johnny!
Jsi jedinej kačírek na mým rybníčku.
Tak na kolena a řekni, že mě miluješ.
- Srdce mi hoří jen pro tebe. - Něco lepšího!
Kdyby má láska byla oceán,
letadlo by ho nepřeletělo.
Asi jsem blázen, ale věřím ti. Nechám tě odejít.
Ať tě nevidím, než řeknu tři, ty prolhaná, nevěrná děvko!
Táhni odsud jednou provždy!
Ta ženská je krysa.
Jedna,
dvě,
tři.
Veselé Vánoce, mrcho nevěrná!
A šťastný nový rok.
Kontrola pokojů.
Vypadni, ty spratku zvědavej! Nebo ti vlepím pár facek.
Za našich líbánek to nebylo takhle ubohý.
Hele, adresa strýčka Roba. Jestli jsou zpátky z Paříže, zajdu tam.
Dávali mi vždycky pěkný dárky.
Dobrou noc, mami.
Dobrou noc, Kevine.
Vaše spodky, pane.
To se s nima musíte producírovat? Co když tu bydlí holky?
Byl jsem obezřetný.
Ale tady jde o spodní prádlo.
Rozumím, pane.
Čekáte na spropitné?
Není třeba, ještě mám.
Bez diškrece? Tak jo.
Ale ne, počkejte!
Ochotně vám přivoláme taxi.
Pane McCallistere!
- Promiňte. - Jistě.
- Jak se daří dnes ráno? - Skvěle, už je tu můj transport?
Čeká před hotelem. Je to limuzína s pizzou.
Pozornost našeho hotelu.
Vysvětlete, prosím, panu otci, že jsem jen kontroloval,
zda je vše v pořádku.
- Táta pěkně zuřil. - Skutečně?
Prý si nejel do New Yorku nechat okukovat nahej zadek.
To je jasné.
Kdy přijde dolů?
Právě odešel.
Rád bych se mu omluvil osobně.
Kdyby vás někdo šmíroval, chtěl byste se sním poznat?
- Asi ne. - Pochybuju, že se s ním setkáte.
To chápu.
Ahoj!
Přeju hezký den!
Mc...
Callister.
- Dobrý den, pane McCallistere. - Dobrý den.
Pane, McCallistere, vaše oblíbená...
sýrová pizza!
Haló?
- Haló. - Znáte nějaké hračkářství?
Ano, pane.
Bingo!
Zmizte! Táhněte!
Táhněte!
Marve, musím ti něco říct!
- Nechceš šálu? - Cvoku, musíme si promluvit.
Na větší ránu nemáme vercajk. Na banku nebo klenotnictví.
Zboží nás nezajímá. Potřebujem rychle prachy.
Nějakej hotel. Turisti mají spoustu prachů.
Na to není spoleh. Mám lepší nápad.
Ve velkejch kšeftech na Štědrej den tržbu nenechávají.
Ale v kšeftech s drobným zbožím prachy zůstanou.
To jo.
A který maj na Štědrej den největší tržbu?
Cukrárny!
Na cukrárnu si troufne malý dítě.
Já mám na mysli tohle...
To je vynikající!
Žádnej pitomec nevyloupí hračkářství na Štědrej den.
To je fakt.
Jsme tady, pane. Duncanova truhlice s hračkami.
Veselý Vánoce, Kevine.
Tohle je největší událost mýho života.
Marve!
Hezkej baráček, ale nemá koupelnu.
- Jakej je plán? - Až se to tu vylidní,
vylezem z ulity.
- Co bude potom? - Vybereme kasy a odpochodujeme.
Senzační plán, Harry.
Děkuji, a hezké Vánoce.
Pozdrav celé rodině.
Hned se kouknem.
- Nakupuješ sám? - V New Yorku? Pane,
- já se bojím vlastního stínu. - Jen si to ověřuji.
To je od vás rozumné.
Děkuji vám.
Rádo se stalo.
Bude to 23,75 dolarů.
Kde jsi přišel k tolika penězům?
- Mám hodně babiček. - Aha. Tak to chápu.
Máte krásný obchod. Snad nejkrásnější, co jsem viděl.
Děkuji.
Pan Duncan je určitě moc hodný, když dovolí dětem, aby si tu hrály.
- To se většinou nesmí, víte to? - Nepovídej!
Víš, má děti rád.
A všechny peníze, které se tu dnes utrží,
věnuje pan Duncan na konto dětské nemocnice.
Hned po svátcích vybereme peníze ze všech pokladen
a pan Duncan je zanese do dětské nemocnice.
- To je ušlechtilé. - Děti mu přinášejí hodně radosti.
Jako každému, kdo je má opravdu rád.
Nechtěl jsem utratit tolik peněz,
ale mám ještě 20 dolarů za úklid sněhu.
Mám je ve sklenici v garáži, ale teď je vrátím mámě.
Dejte je panu Duncanovi. Nemocnice je potřebuje víc než já.
Rozházel bych je za hlouposti, kterými bych si leda kazil zuby.
To je...
To je od tebe moc hezké.
Vidíš ten stromek?
Rád bych ti vynahradil tvou štědrost.
Na tom stromě si můžeš něco vybrat a odnést domů.
- Zadarmo? - Jistě.
- Můžu ti něco doporučit? - Tak jo.
Vezmi si ty hrdličky.
- Obě dvě? - Ovšem.
A já ti povím, co s nimi.
Jednu si nech a druhou dej tomu, kdo má pro tebe zvláštní cenu.
Hrdličky jsou symbol lásky a přátelství.
Když bude mít každý z vás jednu, budete se mít rádi navěky.
To jsem netušil. Myslel jsem, že se o tom jen zpívá.
Ta písnička zpívá právě o tom.
Aha.
Děkuju.
- Veselé Vánoce. - Vám taky.
A dobře se oblékněte, mráz pěkně štípe.
Dám si pozor, dobře, že jsi mi to řekl.
A kam teď?
Slíbil jsi Zoo v Central Parku.
Hele!
Podívej, kdo to je, Marve!
Jdeme na to!
Ahoj, kamaráde!
Jdeme!
Kupte si teď, ať se o Vánocích netlačíte!
Dvě za pět dolarů!
- Jen si vyber, hochu. - Tamhle je!
Výborně, hochu.
- Díky. - Veselé Vánoce.
Jo!
- Díky za vaši nabídku. - Bylo mi ctí.
Musíte mi pomoct! Honí mě dva chlapi!
Copak se stalo?
V obchodě ti asi nechtějí vzít ukradenou kreditku!
Uvidíme, co tomu řekne policie.
Vstávej!
Jdeme!
Chyťte ho! Chyťte zloděje!
Chyťte toho spratka!
Spáchal jsem podvod s kreditní kartou.
Zavolejte stráž!
Musíme toho zločince chytit.
Pojď se mnou, Cedricu.
Prázdniny na nic. Jedu domů!
Stát, nebo střelím!
To jsem já, vrátný, pane.
To vím. Cítil jsem tě už od výtahu.
Včera v noci to bylo taky tak, že jo?
Ano, pane, to je pravda.
Já to dobře vím. Muchloval ses s mým bráchou!
Domnívám se, že se mýlíte, pane.
To na mě nezkoušej. Ochotně se muchluješ s každým.
Snuffy, Al, Leo? Malej Moe? Cheeks? Hezoun Bob? Cliff?
Ne!
To je lež.
Můžu pokračovat donekonečna.
Moc se omlouvám, pane.
To bude omyl, hledáme jednoho mladého muže.
Dobře, věřím ti.
Ale můj kanón ti nevěří!
Padni na kolena a řekni, že mě miluješ!
Na kolena?
Moc tě miluju.
Vymysli si něco lepšího!
Já tě miliju.
Asi jsem cvok, ale věřím ti.
Nechám tě odejít.
Ať tě nevidím, než řeknu tři.
Ty prolhaná, nevěrná děvko! Táhni odsud jednou pro vždy!
Jedna,
dvě,
tři!
Veselý Vánoce, ty mrcho nevěrná!
A Šťastnej novej rok!
Vraťte se do pokojů, vyhlašuju stav ohrožení!
Je tu šílený host s puškou!
Tak pojď k papínkovi!
Zpáteční letenka do Miami! Nastoupil jsi do špatnýho letadla?
- Už ji nebudeš potřebovat. - Tahle společnost nelítá
- do země zaslíbené. - Jdeme!
Bručeli jsme 9 měsíců a mysleli, že jsme největší smolaři. Omyl.
Daří se nám skvěle a bude to ještě lepší.
Teď se dáme na hračky!
O půlnoci uděláme Duncanovu truhlici hraček.
Koupíme si falešný doklady a vypadneme do Ria.
Zavři tu klapačku!
Je to fuk, už to nikomu nevyzvoní.
- Leda rybám nebo hrobníkovi. - Radši ho šoupnem do tunelu metra.
To se mi uleví, až bude u ledu!
Mám bouchačku, cekni a seš mrtvej.
Ahoj!
- Ten to udělal! - Co udělal?
Díky.
Chyť ho!
Utíkal do parku!
Hni sebou!
Tamhle je!
- Harry, už ho mám! - Ukaž? To není on. Pusť ho!
Měli jsme ho zastřelit.
Takhle se mi do tý fušky nechce.
- Děti jsou bezmocný. - Ale ne tohle.
Tentokrát nemá dům plnej nástrah.
Je v parku. A sám.
- Děti se v parku bojí. - Jo.
- Občas se z něj nevrátí ani polda. - Jo.
Hodně štěstí, chlapečku.
Chci zpátky domů.
Mami, kde jsi?
Ztište to!
- Haló? - Paní McCallisterová? -Ano.
- Našli jsme vašeho syna. - Bože! -Co je?
- Policie už ví, kde je. - Kde?
- Je v New Yorku. - Je v New Yorku.
- Vystopovali jsme ho podle kreditky. - Cože?
- Určitě měl strach! - Paní McCallisterová!
- Okamžik. - Počkám.
- Ubytoval se v hotelu Plaza. - Ještě tam je?
- Je v hotelu? - Policie po něm pátrá.
Kruci!
Letíme nejbližším letadlem, díky.
Letíme do New Yorku.
Utekl z hotelu, když ho vyslýchali kvůli té kartě.
- Víš, jak se asi bál? - Třeba zajde za mým bráchou.
- Nejsou v Paříži? - Snad jim někdo hlídá dům.
Není v rekonstrukci?
Haló!
Strejdo Robe! Teto Georgetto! Je někdo doma?
Haló! Je tu někdo? To jsem já, milovaný synovec Kevin.
Strejdo Robe! Teto Georgetto!
Co čumíš?
Chlapečku, potřebuješ přečíst pohádku před spaním?
Taxi!
Venku je to hrozný!
Tady to nebude lepší!
Takovýhle prázdniny už nechci zažít!
Kde jste se tu vzali? Nevím, jestli to vystačí pro všechny.
Už jste to snědli.
Pomoc!
Mrzí mě, že jsem tak ječel. Chtěla jste mi pomoct, že?
Jsem Kevin McCallister.
Ti ptáci se mi líbí. Už jsem vás jednou viděl.
Byla jste obsypaná holuby. Hrozně jsem se vyděsil.
Ale není to nic strašnýho. Sedají na vás, protože vás mají rádi.
Jestli tu překážím, půjdu. Obtěžuju vás?
Ne.
Dobře. Neotravuju vás?
Ne.
Vrací se sami nebo je přivoláváte?
Podej mi ruku.
Oni to slyší.
To je senzace!
Je tu zima, dal bych si horký kakao. Co vy?
Zvu vás.
Nerad bych tu strávil Štědrý večer. Nemůžem někam do tepla?
Znám jedno místo.
Hezká hudba.
- Je to tu senzační. - Tady vystupovali jen ti nejlepší.
Ella Fitzgeraldová, Count Basie, Frank Sinatra, Luciano Pavarotti...
- Vodíte sem svý přátele? - Nemám moc přátel.
Promiňte.
Jsem jako ptáci, o které se starám.
Lidi na ulici se mě snaží nevidět.
Nejraděj by mě z tváře města vymazali.
Jo. Skoro jako u nás doma. Jsem taky takovej holub.
Jen proto, že jsem nejmladší.
Každý bojuje o své místo. Aby ho ostatní viděli a slyšeli.
Asi jo. Mě je vidět a slyšet dost. Ale často mě vyhánějí z pokoje.
- Nebyla jsem vždycky takováhle. - Ne? A jaká?
Měla jsem práci a domov.
- Rodinu. - Měla jste děti?
Ne.
Ale chtěla jsem je.
Ten, kterého jsem milovala, mě přestal mít rád.
To mi zlomilo srdce. Pak jsem před láskou radši utíkala.
Přestala jsem lidem důvěřovat.
Nezlobte se, ale to mi připadá jako nesmysl.
Měla jsem strach, abych na to zas nedoplatila.
Znáš to, někomu uvěříš a když je ti zle...
vykašle se na tebe.
Lidi mají moc práce, zapomenou, že by si měli na někoho vzpomenout.
Ani vzpomínat nechtějí.
Dědeček říká, že je div, že někde nenechám hlavu.
Ale já se bojím, že mi zas někdo zlomí srdce.
Já vám rozumím.
Jednou jsem dostal kolečkový brusle.
Bál jsem se, abych je nezničil, tak jsem je schoval do krabice.
- Víte, co se stalo? - Ne.
Vyrostl jsem z nich. Nikdy jsem se na nich neprojel.
Jenže lidské srdce je něco jiného než brusle.
Je to skoro stejný.
Když svý srdce nepoužíváte, je taky jako zlomený.
Dopadnete stejně jako já s bruslema.
Když budete nerozhodná, nebude to k ničemu.
Musíte riskovat.
Nemáte co ztratit.
- Možná máš trochu pravdu. - Určitě. Vaše srdce je zlomený.
Ale nikam nezmizelo. To byste nebyla tak srdečná.
Děkuju.
Věřil bys,
že už je to hodně let, co jsem s někým promluvila?
Jde vám to. Nejste nudná, nekoktáte, nebreptáte.
Zkoušejte to častěji.
A možná si kupte šaty, který nelákaj holuby.
Snažila jsem se lidi co nejvíc odpuzovat.
Já se vždycky těším, až budu sám. A pak je to otrava.
Je mi fuk, když mě lidi trápí. Je lepší být s někým než sám.
Proč běháš na Štědrý večer po ulicích? Máš potíže?
- Jo. - Něco zlého jsi provedl?
Spoustu věcí.
A víš, že dobrý skutek vymaže skutek zlý?
Už je dost pozdě. Nevím, jestli stihnu dobré skutky.
Ale je Štědrý večer. Dobré skutky platí dvojnásob.
- Opravdu? - Samozřejmě.
Teď jen musíš přijít na to, co bys mohl vykonat pro své bližní.
A dát se do toho.
Jen následuj hvězdu ve svém srdci.
Tak jo.
Mám nejvyšší čas. Musím jít.
- Doufám, že všechno dobře dopadne. - Děkuju.
- Pozdravujte ode mě holuby. - Jistě.
- Veselé Vánoce. - Veselé Vánoce.
Jestli potřebujete někomu důvěřovat, tak mně.
Určitě na vás nezapomenu.
Neslibuj, co nemůžeš splnit.
DĚTSKÁ NEMOCNICE SV. ANNY
Peníze, které se dnes utrží,
věnuje pan Duncan na konto dětské nemocnice.
Dneska o půlnoci uděláme Duncanovu truhlici hraček.
Člověk může zkazit plno věcí, ale nesmí ošidit děti o Vánocích.
Nabízíme vám bezplatně Čestné apartmá.
Je s výhledem na park.
Jistě vám bude vyhovovat.
Právě bylo uvolněno vévodkyní z Worcestershiru.
Jak to, že se tu mohlo ubytovat malé dítě?
- Měl přesvědčivé vysvětlení. - Jaké idioty tu zaměstnáváte?
- Nejlepší z celého New Yorku. - Ano.
Když jste zjistili, že je karta kradená, co jste udělali?
- Já jsem to objevil. - Proč jste ho nechali odejít?
- Chtěli jsme ho zadržet, ale utekl. - Protože jste ho vyděsili!
Je Štědrý večer a kvůli vám se nám ztratilo dítě
v jednom z největších měst na světě!
Můžete nám odnést zavazadla a doprovodit nás do pokojů?
- Ano, pane. - Hoď sebou, Cedricu!
Zajdu na policii zjistit, jak jsou daleko.
- Zůstaň tu s Frankem a Leslie. - Ne, půjdu ho hledat. -Cože?
Promiňte, madam, ale ztratil se v jednom z největších měst na světě.
Do toho se vy nepleťte!
- Jak si přejete. - Děkuji.
Ale není dobrý nápad, abys teď pobíhala po New Yorku sama.
Dokáže to tvůj syn, tak já taky.
Neboj, jsem v takový náladě, že si na mě nikdo netroufne.
Madam, po New Yorku se potloukají stovky...
Dobře se oblékněte, je tam zima.
Marve, pojď! Jdem na to.
Marve, ať nám slouží!
Veselý Vánoce, Harry!
Veselý Vánoce, Marve!
Tolik peněz ani nedokážem spočítat!
Taky si říkám, proč jsme vykrádali byty.
Nejlepší na tom je, že jsme uprchlí trestanci,
hrabeme se po lokte v penězích a nikdo o tom nemá tušení.
Vrátil se!
Vyfotil nás!
Nejsem rozcuchanej?
Už není návratu.
Další Vánoce na bitevním poli.
Ne!
Páni!
Dělej, nacpi tam ty prachy!
Já ho zabiju!
- Už běžím! - Ne, Marve!
Harry?
- To bylo neuvěřitelný. - Zatracenej parchant!
Vyvrtnul jsem si kotník.
Pánové, úsměv!
Tak dělej!
Pomoz mi!
Ty nemehlo!
Taxi!
Times Square.
Kam se ztratil?
Nahoře! Pojďte si pro mě!
- Já ho zabiju! - Času dost, blbečku.
Minule jsme pohořeli proto, že jsme ho podcenili.
Tady se nevyzná, je počůranej strachy.
A nemá žádnej plán.
Myšlení přenech mně!
Děkuju.
- Synku? - Ano!
S potěšením bych tě odbouchnul,
odprásknout takovýho skrčka je pro mě úplná báseň.
Jenže spěcháme, tak se radši dohodneme.
Ty nám hodíš foťák a my ti za to neublížíme.
- Jasný? - Slibujete?
Ať mi pukne srdce, jestli kecám.
Tak jo!
Dobře hochu, hoď mi ho!
Přímý zásah!
Kolik prstů ti ukazuju?
Čtyři, pět, osm...
Tak jo! Chceš házet cihly? Hoď sem ještě jednu!
Jestli to neumíš líp, tak to projedeš.
Harry, ne...
Ještě máš nějakou?
Vstávej, už mu došly cihly.
Co je?
No co je?
Co?
A dost! Po mně nebude nikdo házet cihlama!
Marve, vsávej! Já to vezmu zadem.
Harry!
Harry...
Počkej, já tě dostanu!
Dostanu tě!
Budeš litovat, že ses narodil.
Jo...
Spratku jeden mrňavej!
Zmetku!
Harry, už jsem nahoře!
Zatracená práce.
Musíš se víc snažit, chlapečku!
Páni, to je díra!
Zatracená práce.
Tak...
Harry!
Lezu nahoru!
Musím toho kluka zabít.
Ano!
Tak...
Hej!
Co potřebuješ, chlupatá zrůdo?
- Harry, je v obýváku. - Jdu po něm!
- Vylez po žebříku! - Už na něj jdu!
Já ho přerazím, usmažím, vykuchám...
Už jdu, Harry.
Už jdu.
Harry!
Rychle, je ve druhým patře.
- Proč to nezkusíte po schodech? - To je fakt.
Počkej!
Zapomněl jsi, jak to dopadlo vloni?
Ne.
Tak pozor!
Už jdeme!
Dostal jsem to do obličeje!
Ještě jednou.
Já ho dostanu!
Jdu na něj!
Rovnou do frňáku!
To byla druhá. Rychle na něj!
To byla... třetí.
Ne.
To byla čtvrtá.
- Harry... - Marve, je to spolehlivý?
Jasně, je to pevný jako skála.
Jako skála, jo?
Nechcete se vzdát? Ještě nemáte dost?
Nikdy!
Radši si přeříkej modlitbičky!
Třeba dostaneš pod stromeček hrobku!
- Kam se zdejchnul? - Tady nahoře se klepu strachy!
Co to je za zvuk?
Šnělo to, jako když padá po šchodech taška š nášadím.
A je to!
Tamhle nahoře!
Je mi fuk, jestli za něj dostanu elektrický křeslo!
Vzdej se, kluku!
- Zmizel! - Jste tam, vy dva hlupáci?
Dobrej způsob, jak si srazit vaz!
Posílám ti cihlu, spratku!
Polez, Marve!
- Já nemůžu! - Polez!
Jen pojď, pitomečku!
Harry?
To je tvoje kolínská?
To není kolínská, ale petrolej. Je do něj namočenej provaz.
Proč by to někdo dělal?
Veselý Vánoce!
Nahoru!
Odprejskni!
Vem tu tašku!
Dva muži, co vyloupili Duncanovu truhlici hraček,
jsou v Central Parku na Západní a 26., hledejte ohňostroj.
Jsou ozbrojeni.
Pojďte si pro mě, než na vás zavolám policii!
Vida, karta se obrátila.
Vyber si způsob smrti!
Uděláme si procházku po parku.
Dej mi tu tašku!
Hele, snímečky do alba!
Možná jsi vyhrál bitvu, spratku, ale válku jsi projel.
Neměl sis s náma zahrávat. Jsme nebezpeční.
- Harry... - Ticho!
- Harry! - Hubu drž! Tohle si užiju.
Něco se děje.
- Zmizíme. - Říkám, drž hubu!
Nedotáhl jsem to do 6. třídy, ale ty se tam taky nedostaneš.
Pusťte ho!
Kevine, utíkej!
Odpráskni ji!
- Odpráskni ji! - Vždyť se snažím!
Ne!
Jedeš!
Sbohem, a díky!
Tady to vypadá jako na Den nezávislosti.
Bereme si most, vy jděte podchodem!
Rychle!
Proboha!
Vstávej!
Tak, hoši, jdeme!
Jen klid.
ZLOČlNCI HROZÍ, ŽE MĚ ZABIJOU
Máte zpoždění, v lapáku je už po nadílce.
Už je po nadílce?
To on nás donutil okrást děti o peníze.
Zavři klapačku!
Máš právo nevypovídat.
Je trochu mimo, před pár dny jsme pláchli z lapáku.
Drž hubu!
- Odveďte je! - Tak jdeme!
Jestli to půjde do novin, jsme Dlouhoprsťáci,
- ne Morký banditi! - Já ti dám Dlouhoprsťáci, troubo!
- Mamlasi! - Lepí to.
Pane Duncane, zatkli jsme zloděje s vašimi penězi.
- Jsou pro dětskou nemocnici. - Předám je osobně.
- Moc vám děkuju. - To je maličkost.
- Jste pan Duncan? - Našel jsem tenhle vzkaz.
Nějaké dítě vám asi rozbilo výlohu.
Drahý pane Duncane,
musel jsem rozbít výlohu, abych chytil zločince.
Omlouvám se. Jste pojištěný?
Pošlu vám peníze, jestli se dostanu do Chicaga.
Veselé Vánoce.
P.S. Díky za hrdličky.
Díky za hrdličky.
Promiňte, hledám syna...
Promiňte, hledám syna, neviděli jste ho? Prosím!
Hledám syna, je dva dny nezvěstný.
- Ohlásila jste to? - Samozřejmě.
Tak nám důvěřujte, najdeme ho.
Jsem jeho matka.
Jenže hledáte jehlu v kupce sena.
Máte děti?
- Ano, paní. - Co byste dělal v mém případě?
Pravděpodobně to, co vy.
Děkuju.
Vžijte se do něj. Co byste dělala? Kam byste šla?
Já? Asi bych už ležela mrtvá ve stoce.
Ale Kevin ne.
Je silnější a odvážnější než já.
Kevin je šikovnej. Je v pořádku... Určitě.
Jenže je sám ve velkoměstě.
A to si nezaslouží.
Měl by být s rodinou u vánočního stromku.
Pane Bože,
já už vím, kde je.
- Musím k Rockefellerovu centru. - Nastupte si.
Děkuji.
Vím, že si Vánoce nezasloužím. Ani za 100 dobrých skutků.
Nechci dárky.
Chci odvolat všechny ošklivosti, který jsem řekl o naší rodině.
I kdyby oni neodvolali, co řekli o mně.
Je mi to jedno. Mám je rád.
Dokonce i Buzze.
A jestli už neuvidím všechny, chtěl bych vidět aspoň mámu.
Už si nikdy nic jinýho nebudu přát.
Chci jen mámu!
Vím, že ji dnes neuvidím, ale slib mi, že jednou ano.
Někdy, kdykoliv. Třeba jen jednou a na chvilku.
Musím jí říct, že toho lituju.
Kevine?
Mami?
To funguje rychle.
Kevine!
Mami, já se ti omlouvám.
Já tobě taky.
Veselé Vánoce, mami.
Veselé Vánoce, miláčku.
Děkuju ti.
Půjdeme.
Jak jsi věděla, kde budu?
Máš rád vánoční stromky. A tenhle je největší.
- Kde jsou ostatní? - V hotelu.
Taky mají radši stromky než palmy.
Propána, už je ráno!
Lidi, už je Boží hod!
- Moc se netěš, víš... - Cože?
- Ježíšek hotely neobchází. - Jsi blázen?
Je všudypřítomný! Chodí všude!
Holky, kluci vstávat! Jsou Vánoce!
Mami, tati, jsou Vánoce!
Mami, tati, pojďte se podívat!
- No tohle! - Petere!
Jsme ve správným pokoji?
Na mý dárky nesahejte!
- Kdo je pan Duncan? - Duncan?
Prosím o klid, ticho!
Zaprvé.
Kdyby to Kevin jako vždy nezamotal,
nebyli bysme v luxusním hotelu a nedostali tolik dárků.
Navrhuji, aby první dárek rozbalil Kevin.
Potom já a po mně ostatní.
Veselý Vánoce, Keve.
Veselý Vánoce, Buzzi.
Veselé Vánoce, Kevine.
Jsi dobrej, Kevine, veselé Vánoce.
Snad už bylo dost citovejch výlevů.
- Do toho! - Počkat! Pozor na papír!
Veselé Vánoce.
Kevine!
Veselé Vánoce.
Něco pro vás mám.
Co to je?
Hrdlička, jednu mám já a jednu vy.
Když bude mít každý tu svou, budeme přátelé navěky.
Kevine...
Děkuju ti.
Já na vás nezapomenu. Věřte mi.
Účet pro pana McCallistera.
Veselé Vánoce, pane.
Senzační rodinka.
Fakt pěkný Vánoce.
Tati!
Kevine!
Utratil jsi za pokojový servis 967 dolarů!
PO.ET.A 2005
Czech