Podpořte nás a staňte se VIP členem bez reklam skrze www.OpenSubtitles.org
Uvnitř jedné vločky, to není tajemstvím,
odehrál se příběh, který teď vyprávím.
Tam vysoko v horách, k nebi se tyčících,
je městečko Kdovíkov,
kde žiji Kdovíci.
Zeptej se Kdovíka, kterého jen chceš,
a on ti řekne: "O Vánocích lepší místo nenajdeš."
Město bylo vyzdobené, na střechách ležel sníh...
a kdovíkovská kapela hrála v ulicích.
Veselé Vánoce!
Masopust byl veselý, Velikonoce rozdováděné...
a na svatého Dyndy jedli dyndyovské uzené.
Ale každý Kdovík potvrdí bez zaváháni,
že Vánoce jsou nejlepší, a to nepřehání.
-Vítáme vás u Farfinglů! -Děkuju.
Veselé Vánoce! Děkujeme za návštěvu!
Máme felefon pro bratra Jana,
a felefon pro bratra Dana, krýčka pro strýčka...
a bretu pro tetu a fandpu pro bratrance Leona.
Takže nám chybí jen... Cindy?
Sleva nahoře zleva!
-Cindy Lou! -Veselé Vánoce.
Ahoj, Myrno. Veselé Vánoce, Frede.
Cindy Lou? Miláčku?
-Tati? -Co je?
Není toho nějak moc?
Vždyť jsou Vánoce!
Necítíš tu atmosféru?
Veselé Vánoce!
Děkujeme, že u nás nakupujete.
Počkat, drobné!
O další minutu blíž Štědrému dni!
A pouze příštích pět minut sleva 99 procent!
V Kdovíkově všichni vítali Vánoce nadšeně,
jen Grinč, který bydlel nedaleko,
ne.
Rychle, děvčata. To nejlepší jmelí je na vršku.
-Já tam doběhnu dřív! -Ne, já.
Kdo bude poslední, je starý všivák Grinč!
Kde vlastně jsme? Měli bychom se vrátit.
Cože? Ty se bojíš Grinče!
Ne!
Prý bydlí někde tady v jeskyni.
A do města chodí jen když má chuť na...
-kdovíkovské maso! -Jane!
Bojíš se Grinče!
VETŘELEC
-Ty taky! -Já ne!
Počkejte na mě!
Sáhni na ty dveře. No tak.
Udělej to pro mě, Dane.
Výborně, Maxi!
To jim patří, těm nechutně rozjásaným...
tláskačům cukroví, těm podněcovačům veselí!
Vůbec je nemám rád.
Ne, nemám.
Maxi!
Přines mi plášť!
Už jsem snášel moc dlouho ty kdovíkovské uličníky...
a jejich nevinné rošťárny.
Tak oni se se mnou chtějí seznámit?
Chtějí strávit příjemnou chvíli s Grinčem.
Společnost by se mi právě...
docela zamlouvala.
Veselé Vánoce!
To určitě.
Hahaha a tak dále.
Propána.
Někdo poškodil to vozítko.
Vidíš, Maxi? Ve městě není bezpečno.
Grinč nesnášel Vánoce. Celé vánoční svátky.
Hezký den. Poliši.
A neptejte se prosím proč. To nikdo neví.
Tady máte dárek.
Utíkejte s ním co nejrychleji. Honem. Fofr.
Možná mu hlava na krku dobře neseděla...
nebo ho jedna z bot do paty dřela.
Myslím ale, že důvod nejzřejmější...
byl, že měl srdce o dvě čísla menši.
Chlapče, odejít nesmíš, dokud si tenhle klobouk nekoupíš!
Páni, není nad Vánoce, co?
Asi ne.
Asi ne?
Když se tak rozhlédnu, vidím tebe, mámu a ostatní jak vyšilujete.
Není to přehnané?
Tati!
-Kdo vám to udělal? -Grinč!
-Grinč? -Co chcete? Totiž...
"Grinč! To snad ne!"
Někdo řekl "Grinč"?
Dobrý den, pane starosto.
Lou.
Nemusím ti snad připomínat, že letos...
je o Vánocích tisící Kdovíročí.
Největší svátek Kdovíkova!
A v Knize Kdovíků se jasně praví:
"Každičký Kdovík dobře ví,
"že Kdovíročí je čas velké oslavy."
Teď mi řekni, Lou, že tví synové...
nebyli na hoře Pětníku...
provokovat jediné stvoření, které v okruhu milionu milometrů...
nenávidí Vánoce!
Byl to ale opravdu Grinč!
Ne, pane, mí chlapci Grinče neviděli.
Byl to, běžel za...
Byli jen v horách...
a hráli si se zápalkami nebo ničili veřejný majetek nebo...
To se mi ulevilo.
Tak jste ho slyšeli.
S Grinčem žádné potíže nemáme.
Kdovíkovská POŠTA
-Musí to tam být do zítřka. -To je fofr.
Veselé Vánoce. To je fofr.
Ale tati,
já tomu pořád nerozumím.
Proč se všichni bojí mluvit o Grinčovi?
Vy děti!
Víš, Cindy, Grinč je Kdovík, který...
Vlastně není Kdovík. Je spíš...
-Co je? -Přesně tak.
Je spíš takové Coje, co nemá rádo Vánoce.
Podívej na jeho přihrádku.
Žádné přání neodeslal ani nedostal.
Ani jednou!
Ale proč?
Lou, kde mám poštu?
Lou! Tady došlo k omylu.
Došlo k omylu!
-Užjdu. -Máme tu problém!
To nic, to vyřešíme.
S tím si pohrají, než to roztřídí.
Tohle bylo jeho, a teď je to tvoje, tohle bylo její, a teď je to jeho!
A pro vás ostatní:
Složenky!
Vyděračský dopis. Předvolání na policii.
Složenky!
Odnesla bys to do zadní místnosti?
Dej ale pozor na třídičku.
Zdravíčko.
Ty jsi ten...
Ten...
Ten Grinč!
To se povedlo.
Pomoc!
KŘEHKÉ ZBOŽÍ
Pomozte mi!
Maxi, jdeme.
Tady jsme skončili.
Pomoc!
Pomozte mi, prosím!
Netahej mě za plášť!
Nech toho, Maxi!
Pusť! Nemáš ponětí, kde se válel!
Pomoc!
Soucitná srdce světa, spojte se!
Dej to sem!
Nevíš, že nemáš brát cizí věci?
Jsi snad nějaká divoška?
Jdeme.
Dík, že jste mě zachránil.
Zachránit tě?
To si myslíš?
Chy-ba.
Jen jsem viděl, že nejsi pořádně zabalená.
Drž!
Maxi, přines stuhu!
Podrž mi tam prst, jo?
Haló!
-Cindy? -Tati!
Tati!
Co to tu...?
Zlatíčko.
Cindy?
Tati! To bylo neuvěřitelné!
Tak ty sis cvičila balení dárků!
Mám z tebe takovou radost.
To jsou svátky!
Milá malá Cindy jistotu ztratila.
V hlavě seji podivná myšlenka honila.
"Je-li Grinč tak zlý, proč tedy zachránil mě?
"Třeba nebude tak špatný..."
zřejmě.
V domě se nesvítí. Maminka bude na nákupech.
Konečně. Jsem tak ráda, že jste doma.
Já to vím, Lou. Bude to letos.
Až se všichni budou ptát, kdo má nejhezčí osvětlení v Kdovíkově,
ozve se jednohlasně: "Paní Betty Lou!"
Není to lustr z jídelny?
Je to na dobrou věc.
Cindy? Pomohla bys mamince...
a vyšroubovala tu žárovku z lednice?
-Na tu jsem nějak zapomněla. -No tak!
Dosud měla pokaždé nejhezčí osvětlení Marta Martonová.
Letos ale ne.
Letos...
uvidí ta namyšlená, nafoukaná...
Betty!
-Ahoj! -Marto!
Tak krásné vánoční osvětlení jsem ještě neviděla, Betty Lou!
Já bych vyhodila pojistky, kdybych s tebou chtěla soutěžit, Marto!
Tahle je starožitná, vidíš?
Ručně dělaná, skoro 100 let stará.
Panečku. To je něco!
Tohle je ale nové.
Betty! Miláčku!
Dobrou noc, Betty.
-Já to vezmu. -Vezmu to já.
Haló?
Jestli jsem nechytil rýmu?
-Zatím ne. -Tak ji běž honit!
To bylo dobré! To se mi povedlo.
Jdeme domů.
UDRŽUJTE ČISTOTU
Krasavci napřed. Děkuji.
Dělej, hni sebou, loudo.
PĚTNÍK, náš SMETNÍK
HORA PĚTNÍK - KDOVÍKOV
Musí existovat lepší doprava!
Auto by se nám už dávno vyplatilo!
Fajn fajn. Přijíždí další várka.
Co je to za puch?
Je nádherný!
NEBEZPEČNÝ ODPAD
Maxi, dones pytel.
Pro zbytek se vrátíme.
"Vrátíme" samozřejmě znamená "vrátíš".
Neuvěřitelné, co ti Kdovíci vyhazují.
No nic.
Co jednomu škodí, v tom jiný prosperuje.
Nevím. Něco jako prospívá.
"Vánoce, kde jste?
"Kam jste zmizely?
"Proč jste se schovaly?
"Můj svět se mění
"Stejné nic není
"Jsou tedy Vánoce
"také jiné?
MILÝ SANTO - NEVÍM, CO Si PŘÁT LETOS K VÁNOCŮM
"Vánoce, kde jste?
"Pamatujete
"Jaká jsem bývala?
"Vše snadné bylo
"To se změnilo
"Jsou Vánoce jiné
"Či jsem to
"já?"
Paráda!
"Jak krásně
"Ohavné
"To doma mám"
Přízemí, tovární odpad.
Ty Kdovíky jen tak nezdoláme, Maxi!
Ale snažíme se ze všech zlosil, to se musí nechat.
Aspoň tu holku na poště jsem pěkně vyděsovatěl.
Poznamená ji to na celý život.
Divné, že nás ale nepráskla.
Asi se bojí odplaty.
Ano!
O číslo a půl menší!
Tentokrát si to udržím.
Maxi, aport!
Nic jsem ti nehodil!
Jsem chytřejší.
Nevolal někdo?
Žádné zprávy.
Divné. Zkontrolujem výchozí telefonáty.
Jak jen hlesneš,
doženu tě a dole tě vykuchám jako rybu!
Jestli mi chceš zafaxovat, zmáčkni hvězdičku.
No nic.
Tohle je ono.
Skvělý ročník.
Něco ti řeknu, Maxi,
nevím, proč se odsud vůbec vzdalujeme.
Nikdo mi tu nechybí.
Haló!
Jak se máš?
Já se ptal první.
To je vtipné, opakovat co říkám já!
Vtipné... opakovat... říkám já...
Jsem idiot!
Jsi idiot!
Tak dobře.
Už si s tebou nebudu povídat. Budu šeptat.
Takže než se ke mně ozvěna vrátí,
nebude nic slyšet!
Jsi idiot!
Jím z nudy!
Kdo to jen může být?
Nazdar, holčičko. Přišlas nám předčítat?
Ne.
Prý něco víte o Grinčovi.
Malá Cindy chtěla se na řadu věci ptát.
Proč Grinč ani trochu Vánoce neměl rád?
Přinesla tátův nahrávkofon a nehodlala se vzdát.
Povězte mi všechno, co o Grinčovi chci znát.
Odkud sem přišel?
Jako ostatní kdovíkovské děti.
Za klidných noci...
se malé Kdovičky a mali Kdovíčci...
snášeji z nebe na minipadáčcích.
Zlato, naše dítě přistálo!
Jako by z oka vypadl tvému šéfovi.
Tak to tedy funguje.
Byl Štědrý večer a vanul podivný vítr.
Právě probíhal náš pravidelný výroční večírek.
Až ráno jsme zjistily, že tam něco je!
Chudáček!
Hned jsme ale poznaly,
že to není obyčejné miminko.
Chceš cukroví?
Které bys raději?
Santa.
Jeho první slovo!
Ano, to je talíř se Santa Clausem.
Chceš ho podržet?
Santa, pápá!
Byl skvělý...
Ať už byl cokoliv.
Vychovaly jsme ho jako ostatní kdovíkovské děti.
K lásce k Vánocům.
Nezapomeňte, že zítra si budete vyměňovat dárky.
Přineste dárek pro toho, na kom vám záleží.
Grinč...
vůbec nevěděl, které barvy se k sobě hodí, a které ne.
Pamatuji si ho málo. Neměla jsem na kamarády čas.
Myslela jsem jen na...
učeni.
Tak, děti, budeme končit.
Abych pravdu řekl...
Líbila se mu Marta.
Marta byla moje kamarádka.
Nerad se o Grinčovi bavím teď před Vánoci,
ale když ti řeknu pravdu, pochopíš...
Tak neflákej se!
Snažil jsem se ho vzít do ochrany.
Na tobě jí vůbec nezáleží. Je ti osm a máš fousy!
Byl chlupatý. Nepěkné.
Línal.
Nehezké.
Víš, Vánoce mám ze všech svátků nejraději.
Miluji vánoční barvy.
Červenou...
a zelenou.
Jestli jsem do něho byla zabouchnutá?
Jistěže ne.
Na to jsem se vás neptala.
Aha.
Nevim ani proč, ale ten den se vrátil...
poprvé v opravdu vánoční náladě.
Senzační!
Já nerad!
Krásný rodinný šperk!
Oheň lásky!
Ten bude zářit na špičce stromečku.
Ach, Marto! Ach, Vánoce!
Zítra ať jste jako ze škatulky.
Na tobě ji vůbec nezáleží.
Je ti osm a máš fousy!
Už jste všichni předali dárky?
-Já ne. -Cože?
Veselé Vánoce, Marto.
Proč máš na hlavě pytlík?
Asi proto, že se stydí za ten hrozňácký dárek.
Grinči,
sundej si prosím ten pytlík.
Ano, ty.
Sundej si ho.
Polož tu knihu.
Sundej tu nohu.
Podívejte, jak se zřídil!
Blbej dárek!
Blbej stromeček!
Nesnáším Vánoce!
-Ten běsnil. -Ten měl vztek!
Ten měl svaly!
Byl to pro něj hrozný den. Byli na něj tak zlí.
A pro mě...
to bylo tak těžké.
Nesnáším Vánoce! Nesnáším je!
A od té doby jsme ho už nespatřili.
Už nikdy.
Ať to mělo důvod ten anebo ten,
Grinč shlížel z hory na Kdovíky
s nenávistí jen.
Podle abecedy.
Aardvarkiane Abakenezere,
nenávidím...
tě!
Aarone Bensone, nenávidím tě.
Nenávidím, nenávidím.
Třikrát nenávidím.
Nejvíc na světě!
Krucipárek.
Mají Kdovíročí.
Ušklib se a děl.
Už jsou tu Vánoce! Málem bych zapomněl.
Maxi!
Přines mi prášky na uklidnění.
A teď zruším ty protivné vzpomínky.
"Kdovíročí hojnosti, jídla bude dost
"Všude plno radosti, můžeš být náš host
"Kdovíročí, Kdovíročí"
Tati?
Přemýšlela jsem o Kdovíročí a možná udělám něco neuváženého.
Dobře, broučku. Zeptej se maminky.
-Kam zmizela? -Zlato!
Zlato!
Právě jsem objevila nádherné světýlko pro naši výzdobu.
Honem, než přijdeme pozdě.
A nyní jmenujeme toho,
který v sobě spojuje...
kdovahu a kdoudrost,
kdovíkovského kdovíročního veselmistra!
1 000. KDOVÍROČÍ
Koho navrhujete?
Já navrhuji Grinče!
Grinče?
Propáníčka.
Ty máš ale altruistickou dceru, Lou!
Děkuju.
Cindy?
Ocituji ti verš...
z Knihy Kdovíků.
Děkuju.
"Slova 'grinčový' se užívá, když dobré nálady moc nezbývá."
A tak se ptám: Hodí se na našeho kdovíročního veselmistra?
Správně, pane starosto. Ale Kniha Kdovíků říká i toto:
"Ať se vám Kdovík sebedivnější zdá,
"bude vždy uvítán, jak nejlépe se dá."
A v knize se též praví, že...
"hlavní cenu...
"nemůžeme Grinčovi dát,
"jinak bychom mrkali všichni na drát."
To jste si vymyslel! To v knize není.
Je to tam.
Na jaké stránce?
Zrovna jsem to ztratil, ale...
Je to uvnitř!
Ale v knize stojí toto:
"Veselmistr obdiv náš a přípitek si zasluhuje.
"Proto titul dostane ten, kdo to nejvíc potřebuje."
A podle mě je to Grinč.
Jste-li opravdoví Kdovíci, jak doufám, budete souhlasit.
Má pravdu!
Dobře.
Opovrhujete-li někým lepším,
je to na vás.
Ale dejte na mě,
Grinče zde v údolí neuhlídáme.
A pak starostovi korunu na hlavu dáme.
Asi tak.
"Vesele se usmívej
"Svátky s námi uvitej
"Ozdob rychle stromeček
"Kdovíroční svátky
"Hrozinky a mandličky
"Na větve stromku pentličky
"A do trouby husičky
"Kdovíroční svátky
"Tik, ťak, tik, ťak
"Odbíjí čas, je to tak
"Malí, velcí"
K čertu s tou koledou.
Je tak jásavá.
Musím je přehlušit!
Nejde to!
Ostrovítr nahoře nad městečkem vane.
A jen malé uklouznuti, co seji pak stane?
K cíli ovšem dojít musí, to malá Cindy ví.
Předat chce své pozváni sama Grinčovi.
Hraj, opičáku, hraj!
MAZEJ PRYČ!
Pane Grinči?
Haló?
Dovolte.
Nazdar,
holčičko.
Jak se opovažuješ lézt...
do Grinčova doupěte?
Ta drzost! Ta opovážlivost!
Ta nestoudnost!
Svolala jsi na sebe blesky a hromy,
tak se teď připrav na ránu!
Pohleď strachu do tváře!
Pane Grinči,
jmenuji se Cindy Lou.
Vidíš?
I teď se tě zmocňuje hrůza.
Nebojím se.
Dalo se čekat, že budeš zapírat tváří v tvář zlu.
Nezdá se mi.
Pochybuješ?
Další neklamný znak strachu, brachu!
Je s tebou konec!
Uteč,
než zas začnu zabíjet!
Jsem vyšinutec!
Pozor!
Možná potřebujete pauzu.
Ty dnešní děti.
Tak znecitlivělé vlivem filmů a televize.
Co chceš?
Pane Grinči, přišla jsem vás požádat,
abyste se stal kdovíročním veselmistrem.
-"Kdovíročním veselcem"? -Veselmistrem.
"Veselmistr. Oslava s přáteli."
Povedené.
Vím, že nenávidíte Vánoce, ale co když je to jen nedorozumění?
-Mně je to fuk. -Já sama mám o Vánocích pochyby.
Možná ale když se sejdete s Kdovíky na oslavu Vánoc...
"Možná ale když se sejdete s Kdovíky na oslavu Vánoc."
Vzpamatuj se!
Možná mi tím taky pomůžete!
Lituji, slyšení je u konce.
Domluv si další schůzku se sekretářkou.
Prosím vás. Dostanete hlavní cenu.
Hlavní cenu?
O tom ses nezmínila!
Ano, a odměnu.
-Já vyhrál? -Ano, vyhrál!
-To znamená, že někdo prohrál. -To ano.
-Tak jestli přijdete... -Ti z města prohráli!
To se mi líbí.
Byl z toho někdo otřesen?
No tak, před chvilkou jsi pusu nezavřela. Povídej, povídej!
Starosta nebyl nadšený.
No ne.
Bude tam Marta.
Opravdu?
A uvidí mě.
Jako vítěze.
Povine se po mně jako vinná nevinná réva.
Je mi líto, drahá Marto, ale ujel ti vlak.
Tak přijdete?
No dobře.
Nevím, jestli je to tím leskem, co máš v očích, nebo...
že jsi jiná než ostatní...
a připomínáš mi mé dětství.
Ale přesvědčila jsi mě.
Kdoví? Kdovíročí by mi mohlo změnit názor na život!
-Vážně? -Ne.
Tady jseš, broučku.
Válet sudy ve sněhu můžeš potom.
Nesmíme přijít pozdě na Kdovíročí!
Ti Kdovíci mají ale drzost.
Pozvat mě tak na poslední chvíli.
I kdybych chtěl, mé naléhavé úkoly mi to nedovolí.
"16.00, propadat sebelítosti.
"16.30, zírat do propasti.
"17.00, vyřešit hladovění ve světě...
"a nikomu to neříct.
"17.30, jazz-gymnastika.
"18.30, večeře se mnou." Tentokrát to nemůžu odříct.
"19.00, boj s odporem k sobě samému."
Mám plný program.
Kdybych ten boj posunul na 21.00, měl bych čas ležet v posteli,
zírat do stropu a pomalu propadat zoufalství.
Co si mám vzít na sebe?
To nejsou šaty, ale sukně!
Zvrhlíku!
Pitomé.
Šeredné!
Vyšlé z módy.
Tohle je směšné.
Jestli nic slušného nenajdu, tak tam nepůjdu!
Tak, a nikam nejdu.
A nyní hlavni cena pro našeho kdovíročního veselmistra!
Gratuluji, pane Grinči!
KDOVÍARMÁDA KDOVÍSPÁSY
Není tu.
Cože?
On nepřišel?
Kdo by si to jen pomyslil?
Tak. Zaskočím tam na minutku, nechám se obdivovat,
shrábnu hrst popcornu a vypadnu.
Ale co když je to jen krutý žert? Co když se za jídlo platí?
Jak se mohli opovážit?
Tak teda půjdu.
Ale přijdu snobsky pozdě.
Ne. Ano. Ne. Ano. Ne!
Ano!
Rozhodně ne!
Tak dobře. Rozhodl jsem se.
Půjdu a basta.
To neplatilo.
Možná bych si měl hodit mincí!
Takže cenu předáme...
účastníkovi na 2. místě.
Muži, pro něhož Vánoce přicházejí nejednou v roce,
ale každou minutu každého dne.
Pohlednému, vznešenému muži.
Muži, jemuž dvakrát vyndali mandle!
To vám budu vyprávět.
Došlo k tomu tak...
Ahoj, Marto.
On přišel!
-Cindy. -Zlato!
Koukněte...
Nadšený dav.
Mám si prý vyzvednout...
nějakou cenu.
A ta holčička mluvila o penězích.
-Ne. -Tak mi dejte teda tu cenu.
Honem, dokud jsem mladý!
Nebojte se, pane kdovíroční veselmistře, tu cenu dostanete.
Ale nejdřív rodinné setkáni.
Živily vás, šatily vás.
Tady je máme,
vaše vykopávky!
Vy dvě ještě žijete?
Tolik se nám stýskalo!
Rózo. Ten svetr.
Svetr? Co to povídáte? Ne, to ne!
To nejde!
Nesahejte na mě!
Posaďte ho do veselkřesla.
Veselkřeslo?
Co to je?
O veselkřesle nebyla řeč.
Prosím, pane Grinči.
Ne, to nejde. Vážně ne.
Jdete na mě moc hr!
Jsou svátky.
Veselmistrova projížďka ve veselkřesle!
Postavte mě! Honem!
Zavolám svému advokátovi.
To si vypijete!
Nejdřív vyberete nejlepší vánoční puding.
Kdovíkovské pečfinále!
-Nedřív můj. -Já fakt nevím...
Ne, můj je nejlepší!
Na tomhle si pochutnáte!
To není puding.
Co to je?
To je moje mňamka.
Vánoční tanec!
To je hodin! Musím zpátky.
Tak jo!
Vánočka, tralala!
Ne.
Cukroví.
To jsem pekl sám.
Jo? Já taky.
Fajn.
Dejte to sem. Cpěte to sem!
Víc ho nemáte?
Víc ho nemáte? No tak.
Uhni, želvo!
S dovolením.
Vyhrál závod v pytli!
Vyhrál jsem!
Jsem jednička!
Žádné dítě mě neporazí!
Porazil jsem vás.
Vyhrál!
A nyní přichází chvíle, na kterou jsme všichni čekali.
Ano! Na mou cenu!
-Ty peníze. -Žádné peníze nebudou.
Vážně ne? Já něco o penězích zaslechl.
Ne, žádné nebudou. A nyní...
čas dárků!
Začneme jako obvykle našim veselmistrem.
Vánoční holení.
Podívejte, jak se zřídil!
Ano, ano. To byly časy!
To byly časy.
A nyní mám já něco pro svou velkou lásku.
Marto, staň se...
prosím paní starostovou.
Auguste...
Staneš-li se mou ženou,
kromě celoživotního štěstí dostaneš darem...
nové auto!
Zakoupené z peněz našich šlechetných daňových poplatníků!
Co říkáš, Marto?
Máš 20 vteřin. Stopuju to.
Já...
Jsou to ohromující dary.
Samozřejmě.
O to tu přece jde, ne?
O to tu přece vždy šlo!
O dary!
Dary.
Víte, co se stane s vašimi dary?
Dostanu je já. S vašim smetím.
Chápete, co vám říkám?
S vašim smetím!
Mohl bych se oběsit na všech těch nepovedených kravatách, které vyhazujete!
A ta hrabivost.
Hrabivost nemá konce!
"Chci golfové hole." "Chci diamanty."
"Chci poníka, abych se dvakrát projel, omrzelo mě to, a prodal ho na lepidlo."
Nechci vám kazit náladu, ale celé Vánoce jsou...
hloupé!
Jedna...
jediná...
vánoční tradice...
stojí...
za to.
Jmelí.
Tak našpulte rty a polibte mi ji, Kdovíkové!
Někomu to tu moc sluší!
Tak, teď vy! Honem!
-Jdeme! -Ne!
Dovol, staříku.
Můžu si svlažit hrdlo?
Moje nejlepší kořalka!
Hoř, ohníčku, hoř!
To Kdovíkovstvo!
-Jdeme! Honem! -Ne, počkej!
-Udělej něco. -Hned!
Voláme všechny jednotky.
Jen proto, že jsem zelený, co?
Stát!
Vážení, můžu se s váma svézt?
Trošku se laskavě posuňte.
Dobrý nápad.
Uhněte!
To bude ráno bolet.
Ono vybuchne!
Je vám něco?
Co takhle klobouček?
Jsem dotčen, Lou.
A mě se jen tak něco nedotkne.
Ale ty a tvá rodina...
Jsem velice...
zklamán.
Nemůžeme se vrátit k naší...
obvyklé oslavě Vánoc?
Bez Grinče?
Veselé Vánoce!
Chtěla jsem jen, abychom byli o Vánocích všichni pohromadě.
To nebylo špatné.
Doufám, že mě zas brzy pozvou.
Pojďte!
Ještě že máme náhradní.
Zatrapatraceně!
Nedají si pokoj!
Zbývají jen čtyři hodiny do začátku svátků!
Ano, Grinč věděl, že kdovíkovští kluci a holky...
zítra poběží ke stromku rozbalovat dárky.
A pak ten rámus!
Ten rámus!
Budou bušit do tingtanglů.
Budou foukat do flibardónů.
Budou práskat do džindžinelů a skákat na bambabónech!
Kdovíci všichni začnou pak hodovat.
A budou hodovat a hodovat.
A budou hodovat a hodovat!
Budou mít kdopuding.
A budou kdohusu jíst!
A to je něco, co prostě nemůžu snýst.
Propána.
Já mluvím ve verších!
Zatrápení Kdovíci!
A čím víc Grinč přemýšlel, co dalšího přijde,
tím si byl jistější:
Tak to dál nejde.
Dosud jsem jim Vánoce nechal oslavit jen tak.
Letos musím jim je překazit! Ale jak?
Totiž, jakým způsobem?
"Vánoce letos pod psa jsou
"Po večeři se všichni opijou
"Vypadá to ovšem nadějně"
Hezky se vánočně...
bavíš?
Chy-ba!
Jestli mi nepomůžeš,
tak to bude...
Pak dostal nápad.
Strašný nápad.
Grinč dostal senzačně...
strašný nápad.
Vím, co udělám.
Grinč se pak zachechtal.
Převlek jak Santa Claus rychle si udělal.
Za břicho se popadá,
jak je pěkně nachytá.
Vždyť v tom převleku jak Santa Claus vypadám.
"Podlý jste, pane Grinči
"Vy jste darebák
"Jste ostnatýj ak kaktus a něžný jste jak rak
"Grinči
"Pohled milý máte
"Jak bouřkový mrak
"Přiznejte to, že jste hrozný
"Ano, Grinči, jste
"Ve vašem srdci díra je
"V hlavě máte chrousty a kolem duše závěje
"Grinči
"K vám nikdo se nepřiblíží
"ať se děje co děje"
Chtěl jsem ten větší, ne tenhle.
Mysli na to, co děláš!
ZKOUŠKA MOTORU
"Kdybyste se zeptali kohokoliv z Kdovíků
"Každý by souhlasil"
NAJEĎ SEM
Ten air bag je pomalý.
Ale proto děláme tyhle zkoušky!
"Vy jste bídák
"Pane Grinč
"V úsměvu larvy máte
"A roztrpčenému krokodýlu zcela se podobáte
"Pane Grinč
ZLOCH 1
"Mám-li si vybrat z vás dvou
"Lepší roztrpčený krokodýl"
Tlusťoch už by měl být připravený.
A já prý žiju v izolaci.
Vychází jen jednou za rok a nikdo mu to nevyčítá!
Nejspíš žije tam nahoře, aby se vyhnul daním.
Veselé Vánoce!
A jéje.
Já zapomněl na soby.
Vadilo to Grinčovi?
Ne.
Grinč řekl sobě sám:
Když soba nikde nenajdu,
tak si ho udělám.
Maxi!
Nerušit!
Tak zavolal svého psa...
a rudou šňůrku vzal...
a Maxovi na hlavu velký roh přidělal.
Jsi sob a tohle je tvá role.
Jsi sob Rudolf s červeným nosem a nikdo tě nemá rád.
Pak si tě jednou vybere Santa Claus a zachráníš Vánoce.
Ne, tuhle roli ne. Budeme improvizovat.
Dáme tomu volný průběh.
Nenávidíš Vánoce! Ukradneš je!
Zachráněné Vánoce, to by byl mizerný konec. Moc komerční.
Natáčíme!
Senzační!
Odmítáš vlastní nos,
protože představuje pozlátko komerce!
Proč jsem jen na to nepřišel sám?
Sestřihnout, udělat kopii, jedeme dál.
Tohle...
je...
krása.
Držte si klobouky!
PLNÁ
To je šílenství!
Mé sobí spřežení,
jedem!
My se zabijem!
Nejdřív se poblinkám a pak umřu!
Mami, ať se to zastaví!
Málem jsem ztratil svůj klid.
Za okny byla tma a slabý vítr vál...
a Kdovíkům v Kdovíkově poklidný sen se zdál.
Vtom Grinč před malým domkem na náměsti stál.
Vítej v Kdovíkově, Maxi.
Betty?
-Betty? -Co je?
Neslyšelas něco?
To je Santa Claus!
Spi zas dál.
Pojď, Maxi. To je naše první zastávka.
Grinč tiše zapískal.
Vylezl na střechu, prázdné si pytle vzal.
Chce prolézt komínem. Ten si pane dá.
Ale když to umí Santa i Grinč to udělá.
Připravuje se na dvojité salto vpřed,
dvě a půl otočky.
Maximální obtížnost.
Vzpříčil se tam jednou, na chvilinku jen.
To moje břicho! Musím zhubnout.
Pak vystrčil hlavu z komínu ven.
Trošku tišeji, prosím.
Pod stromečkem dárky v řadě viděl stát.
Od nich,
řekl Grinč,
já pomůžu vám rád.
Tak a začínáme.
Přikradl se k lednici.
Přikradl?
Hostina hotová. Co takhle puding...
či husa pečená.
Postřeh!
Vyčistil tu lednici, než bys řekl švec.
A dokonce i konzervu jim poslední sek.
A všechno to jídlo do komína cpal.
A teď,
smál se Grinč,
abych jim stromeček vzal.
A Grinč popadl stromeček a už pomalu šel,
když v tom slabý hlásek za sebou uslyšel.
Promiňte.
Grinče tam zastihla ta dívenka malá,
co pro trochu vody z postele vstala.
Santa Clausi? Co tu děláš s naším stromečkem?
A že ten náš Grinč byl mazaný jak med,
on lež si vymyslel, a to tak že hned.
Mé milé dítě.
Falešný Santa Claus lhal.
Na jednu z těch žárovek...
na stromku...
bych se podíval.
Nesvítí, a tak doma opravím ji, chceš?
A zas stromek...
přinesu, než se naděješ.
Řekni mi, proč jsou Vánoce?
Kvůli pomstě!
Totiž...
kvůli dárkům,
myslím.
Toho jsem se bála.
Tím to dítě ošálil.
Byl tomu moc rád. Napít vody ji dal...
a pak ji poslal spát.
Santa Clausi?
-Co je? -Nezapomeň na Grinče.
Je zlý, chlupatý a páchne.
Má studené a vlhké ruce.
Ale ve skutečnosti je milý.
Milý?
Ty si myslíš, že je milý?
Veselé Vánoce.
A když Cindy Lou odešla s hrníčkem...
Příjemné dítě.
Ale špatně soudí druhé.
...stromeček ven prostrčil komínem.
SANTA - NÁVŠTĚVY
Pak ještě poleno z krbu jim ukrad rád.
Na stěnách nic nenechal, snad jen nějaký ten drát.
Jediný drobek jídla, co v celém domě zbyl,
byl malý, že snad ani pro myšku nestačil.
Pak plížil se a krad a zlověstně se smál...
a v kdovíkovských domech všechny dárky bral.
Výprodej.
Nic vám tu nenecháme.
Co teď?
Marto,
už jsi někdy líbala muže, kterému dvakrát brali mandle?
Ne, hlupáčku!
Ale vždy jsem po tom toužila.
Líbej mě!
PRÁZDNÉ
Čemu se směješ,
Rudolfe?
Je to na tobě, Maxíku!
Až na horu Pětník, do vysokánské výšky,
jeli s nákladem, aby shodili ho ze špičky.
Dokázali jsme to!
Dokázali!
Nebylo to tak zlé, co, Maxi?
Teď se budou budit.
A já vím, co se stane.
Všichni...
dole v Kdovíkově...
budou naříkat.
To je trapné! Okradli mě!
Starosta? Proboha.
Kdo to asi udělal.
Něco vám řeknu.
Pozvěte Grinče...
a zkazíte si Vánoce.
Pozvěte Grinče...
a zkazíte si Vánoce!
Ale poslouchal mě někdo?
-Já. -Ne.
Raději jste poslouchali...
malou a nerozumnou holku,
které ještě neoschlo mléko na bradě.
Cindy, doufám, že jsi pyšná na to,
co jsi udělala.
Jestli ona ne, tak já ano.
Jsem rád, že nám odnesl dárky.
-Cože? -Já...
-Jsem rád. -On je rád.
Jste rád, že nám všechno vzal!
Jste rád, že nám Grinč zkazil...
Ne, nezkazil, zrušil Vánoce.
To jste chtěl říct?
Vánocům nemůžete ublížit, pane starosto.
Vánoce nejsou kvůli dárkům ani soutěžím ani osvětlení.
To se Cindy snažila všem říct.
I já. Totiž mně. Chtěla to říct mně.
Co je vám? Je to dítě.
Je to moje dítě.
A mimochodem má pravdu.
Nic jiného k Vánocům nechci, než to, co tu mám. Svou rodinu.
-Veselé Vánoce vám všem! -Veselé Vánoce!
Veselé Vánoce, chlapáku!
To snad ne.
Veselé Vánoce!
Pane Grinči?
A nyní závěrečná nota mé symfonie...
těch nejhorších nepěkností!
Crescendo mého opusu zloby!
Úpění a skřípění zubů.
Proklínání zoufalců!
To mi zní v uších jako hudba!
A pak Grinč uslyšel z městečka zvuk.
Zpočátku slabý, pak silici hluk.
Zvuk smutný to však nebyl.
Naopak, zdál se veselý.
Byl veselý.
Celý.
Velcí i malí, než byste se nadáli,
v Kdovíkově i bez dárků všichni zpívali.
Vánoce přece jen nezrušil.
Vánoce přišly.
Dělej co dělej, Vánoce jsou tu!
Pane Grinči?
A Grinč stál s nohama vprostřed závěje...
a divil se a divil.
Jak to jen možné je?
Přišly bez řetězů!
Přišly bez svíčiček!
Přišly bez tašek, krabic a bez krabiček!
A tak divil se a divil...
a v rozpacích tam stál.
Pak napadlo ho něco,
co sám by nečekal.
O Vánocích...
možná,
myslel si,
ne jen se dárky dají.
Vánoce možná,
snad,
hlubší význam mají.
Pomoc!
Mám...
city!
Co stalo se pak?
U Kdovíků se říkalo,
že Grinčovo srdíčko ten den...
se o tři čísla zvětšilo.
Co se to se mnou děje?
Vevnitř mě to...
nějak hřeje.
A teču.
Ach, Maxi!
Mám tě rád!
To už stačí. Nech toho. Dost!
Vypadni!
S tím se musí pomalu.
Sáňky. A dárky.
Bude po všem!
A mně to vadí!
Co to znamená?
Počkat!
To se nesmí stát!
Nesmí! Nemůže!
Ani teď, ani potom!
Ne!
No a co.
Jsou to jen hračky, ne?
Haló, pane Grinči!
Cindy Lou!
Co tam nahoře děláš?
Přišla jsem za vámi. Nikdo by o Vánocích neměl být sám.
Ne!
Mám tě, Cindy!
Dokázal jste to!
S výskokem! Ano!
Všechno v pořádku?
Co tě mámí?
Slunce nad hlavou a sníh pod námi!
Teď se posuň. Je řada na mně!
Měl bych trochu přibrzdit!
-Vybouráme se! -Poslouchejte, slečno!
I kdybychom se měli zmrzačit,
o Vánocích se nebudeme tvářit kysele.
Co je to?
Pomoc!
-Cindy! -Grinč?
Moje dítě!
Pomoz mi s tím.
Ta světýlka se ti krásně hodí k šatům.
Nevím, jestli to uřídím.
Pozor!
Rychle! Už jede!
Z cesty! Nejsem pojištěný!
Utečte!
Pozor, nemůžu zastavit!
-Tati, uhni! -Táto, uhni!
Děkujeme za pomoc.
-Ahoj, tati! -Ahoj, milá Cindy!
Veselé Vánoce...
vám všem!
Mami!
Tak,
co to tu máme?
Jste tu správně!
Byl jsem to já!
Jsem ten Grinč, co ukradl Vánoce.
A moc mě to...
mrzí.
Nedáte mi okovy?
Chomout? Neoslepíte mě slzným plynem?
Slyšel jste ho, strážníku. Přiznal se.
-Navrhuji slzný plyn. -Ano, slyšel jsem.
Řekl, že ho to mrzí.
Kromě toho se zdá, že nic nechybí.
Vy ostatní, pomozte mi.
Marto?
Veselé Vánoce, Auguste!
Obávám se, že něco pro tebe mám!
Vracím ti prsten.
Lituji,
ale mé srdce patří...
jinému.
Všechno dobré?
Nemrač se. Jsou Vánoce.
Veselé Vánoce, pane Grinči.
Vaše tvář je...
Já vím.
Chlupatá?
-Ne. -Mastná?
Smrdí? Je uhrovitá?
Ne.
Teplá.
"Fákdo forejz, fákdo dorejz
"Vánoce mé veselé
"Fákdo forejz, fákdo dorejz
"Štědrý den už tady je
"Vánoce mé, fákdo ráhmus
"Vánoce mé, dákdo dáhmus
"Vánoce oslavíme
"Když za ruce se držíme
"Fákdo rejmů jákdo hýhá
"Radost, lásku, veselí
"Fákdo forejz
"Dákdo dorejz, Vánoce nám
"Na-
"dě-
"lí"
Grinč přines zpátky hračky a jídlo na stůl dal.
A pak sám osobně...
maso všem nařezal.
Vánocům se nic nevyrovná.
-Kdo chce krk? -Já!
Pozdě!
Ten si vezmu já.
"Vánoce, kde jste?
"Snad jsem vás našla
"Krásný je každý den
"Jehličí voní
"A zvonky zvoní
"A už tu máme
"Štědrý den"
Konec
Věnováno JEAN SPEEGLE HOWARDOVÉ, "která tolik milovala Vánoce"
www.titulky.com
Prosím ohodnoďte tyto titulky na www.osdb.link/svmv a pomozte tak druhým vybrat si tu nejlepší verzi