Dělej, přivaž to.
Myslím, že bychom se měli vrátit zpátky.
A přijít o dobrý prachy? Ani náhodou.
Drž se blízko.
A jsme tady.
Vlez mu na záda.
Pospěš.
Támhle je. Běž za ním.
Za to zaplatíš.
Prosím, ne.
Zadrž.
Mám jenom jednoho...
ale je kvalitní.
- To je vše? - Jo.
Ten hřib mě dvakrát kousnul.
Pomněnka.
Jednou...
nebo dvakrát,
záleží, jak si ten příběh pamatujete...
žila jedna mocná Fey jménem Zloba.
Královna všeho zlého
Kvůli nějakému důvodu byla královna všeho zlého
a ochránkyně Blat pořád nenáviděná.
Pravda, proklela princeznu Růženku
ale to bylo předtím, než našla dobro
v srdci dítěte kterou vychovala jako svou.
A po tom všem to byla Zlobina láska
která zlomila stejnou kletbu.
Ale na tento detail se záhadně zapomenulo.
A jak se ten příběh vyprávěl v království pořád dokola,
Zloba byla zase tou špatnou.
Je čas, holky. Jdeme.
Dnes je velký den.
- No tak. - Jdeme.
Vstávat.
Vstávejte, Bahňáci. Je čas.
Pamatujete si tajný plán?
Mám ho přímo tady.
Kdy řeknu tajemství královně?
Musíš být trpělivá, Plevelko.
Myslíte, že je již královna Růženka vzhůru?
Už není "Spící Krasavice".
Chápu, co jsi udělala.
Další věc k vyřízení: Pohřešované víly.
Poslala jsem další skřítky k prohledání pole pomněnek.
Po setmění mě budou informovat.
Dokud je nenalezneme, budeme hledat.
Nezvedej na mě své kořeny, prosím.
Rozdrcení lidí větvemi ničemu nepomůže.
Měl jsi být na mé straně, Diavale.
Jsem královna Blat a člověk.
Všichni se musíme naučit něhy.
Prolétáme.
Omluvte nás.
Byznys tvorů.
Na slovíčko, výsosti.
- Možná i dvě. - Tetičky...
musíte si vystát řadu jako ostatní.
- Ne! - To nepočká, vaše výsosti.
Ani minutu.
Nebo to praskne. Opravdu.
Je to...?
Pinto!
Přináší dary.
První míza ze zahřívacích stromů.
Je to pro velký den!
Ticho, Plevelko.
Jaký velký den?
Moje koruna!
Na tohle nemám náladu.
Pinto!
No tak.
Kam to letíte, tetičky?
Na hry nemám čas, Pinto.
Co to do vás vjelo?
Tady je, výsosti.
Vrať se sem.
Pro dnešek mám tvých her dost, Pinto.
Podívej se na mě.
Co tady děláš, Filipe?
Hledal jsem tě.
- Ahoj. - Ahoj.
Omlouvám se, ale teď nemůžu mluvit.
V Blatech je teď peklo.
Mám hrad plný stížností.
Já vím, jak moc jsi zaneprázdněná.
Chtěla jsem se tě na něco zeptat.
Ano?
Myslíš, že by mohlo vzniknout spojenectví mezi Blaty a Ulsteadem?
Spojenectví?
Spojení obou břehů.
Zavedení klidu a míru.
Představovala jsem si most.
Most?
Jistě, most.
Spojenectví je skvělý nápad.
jestli budou obě strany souhlasit.
Na té části zatím pracuji.
Pokazí to.
Dej mu čas, dostává se do toho.
Počkej.
To je tvůj obřadní plášť.
Máš v tom prsty, že ano?
Můžu přijít později, jestli máš práci.
Ne.
Nemám nic na práci.
Protože bych nerad...
Opravdu. Jsem jedno ucho.
O čem jsi chtěl mluvit?
Máš pravdu. Pokazí to.
Před pěti lety jsem myslel, že jsem tě navždy ztratil.
Rozhodl jsem se, že ten den napravíme.
Miluju tě od chvíle, co jsem tě uviděl.
Jestli má láska pravdu, tady je moje.
Žádné kouzlo nebo prokletí mě od tebe nerozdělí, Růženko.
- Opravdu je vhodný čas? - Filipe.
Již klečí.
Dal si pěkně na čas.
Vezmeš si mě?
Ano.
- Ano? - Ano.
Ano. Postav se a polib mě.
Budeme mít svatbu!
Tajnou svatbu.
Musíme to ještě říct rodičům.
Musíme?
Má paní.
Co?
Mám novinky.
Sem s nimi.
Vůbec s ničím to nesouvisí
a rozhodně není třeba přehnaně reagovat.
Jenom, že...
Princ Filip...
Zmizel?
Ne. Princ Filip...
Má žlutou horečku? Ne, počkej.
Lepru.
Ne, paní.
Princ Filip požádal Růženku o...
Nekaz...
mi ráno.
Paní, prosím!
Buďte v klidu!
Povězte mi, sire
mám vám jít za svědka, nebo to bude nějaká zrůda z Blat?
Generále, jestli se ptáte jestli řekla ano...
Já vím, že řekla ano.
Co za člověka by tam chtělo zůstat?
Co máte proti lidem z Blat, Percivale?
Teď jim říkáme "Tvorové z Blat"?
Okřídlené bestie, vraždící stromy.
Pozor na jazyk, Generále.
Nic o nich nevíte.
Vím, že Zloba vraždí lidi a
ničí armády. Tak to aspoň říkají pohádky.
Není taková.
Mou prací je chránit toto království.
A to můj příteli...
udělám bez váhání.
Jedeme.
Otevřete brány!
Dorazily dary ze středozemě, vaše výsosti.
Zbraně.
Ne, zbraní nám netřeba.
Dny války jsou již pryč.
Ingrith...
víš, že chci, abys byla za mnou.
Přesně za mnou.
A tam vždy budu.
Přeci jsem říkal, že zbraní nám netřeba, Ingrith.
Opatrnosti není nikdy dost.
Je natažená, vaše výsosti.
Opravdu?
- Otče, matko. - Ano?
Co řekla?
Řekla ano.
Ano!
To jsou skvělé zprávy.
Konečně budou obě království spojená.
Ano.
Možná jsem se na to dívala celou dobu špatně.
Rozhodl ses.
Teď je čas to oslavit.
Jsem rád, že to konečně schvaluješ.
A co víc.
Jsem připravena přijmout tvou snoubenku s otevřenou náručí.
Měla by přijít na večeři.
To by bylo úžasné.
Pod jednou podmínkou.
Přivede i svou kmotru.
Vaše výsosti...
Na tomto hradě poznáme tu, která ji vychovala.
Ano, královna má pravdu.
Nejsem si jistý, zda její kmotra...
Ne, ale i tak na tom trvám.
Přece jen budeme rodina.
Dejte vědět celému království,
že se můj syn ožení s Růženkou.
A že Zloba přijde na večeři.
Ihned to rozhlásím.
Blíží se.
Držte se.
Ale, ale.
Takže?
Takže.
Kmotřenko.
Filip mě požádal o ruku.
Chudák.
Přejde ho to.
Řekla jsem ano.
- Ne. - Ano.
Ne.
Neptala jsem se.
To ani já.
Co dál?
Proměníš ho v kozla?
Přestaň.
Proč nemáš ráda Filipa?
Protože je člověk.
Já taky.
A to jsem ti nikdy neměla za zlé.
Dokud jsem se nezamilovala.
Láska vždy nekončí dobře.
Měla bys vědět, že princ Filip je princ.
Pohledný a okouzlující princ.
Jen tě žádám, abys mi věřila.
Prosím, dej mu šanci.
Dokážeme ti opak.
Filip je ohleduplný,
a velmi...
Velmi co?
Král s královnou večer oslavují
a nás pozvali do hradu.
Chceš po mně, abych poznala jeho rodiče?
Je to jen večeře.
V Ulsteadu mě nechtějí.
Proč bych tam měla chodit?
Protože jeho matka si přeje potkat tu mou.
Prosím.
Filipe.
Chci, abys měl večer tohle.
Tvůj meč?
Díky tobě budou Blata a Ulstead konečně spojeni.
Otče, má láska k Růžence nemá s politikou nic společného.
Ano, ale vaše láska
zajistí mír na desítky let.
Vezmi si ho. Nos ho
s vědomím, že ho nikdy nebudeš muset použít.
Synu můj.
Nikdy jsem nebyl pyšnější.
A co matka? Je s tím zadobře?
Tvá matka se musí naučit mít rada toho, koho máš rád ty.
Pomněnka.
Ztrácím trpělivost.
Vaše výsosti.
Pohni, Šmejdile.
Ano, vaše výsosti.
Růženka řekla ano.
Vše do sebe perfektně
zapadá.
Zdravím.
Zkus to bez špičáků.
Co takhle?
Zkus přivítání.
Je od vás milé, že jste nás dnes pozvali.
Hlavně pamatuj, není to výhružka.
Je od vás milé, že jste nás dnes pozvali.
Jo, lepší.
Zkus pukrle.
Tohle můžeme vynechat.
Ona ho opravdu miluje.
Prokazuješ ji laskavost.
Laskavost?
Paní...
Nevypadá krásně?
Něco pro tebe mám.
Na tvé rohy.
Filipovy rodiče by se mohli cítit lépe.
A ty také.
Asi je to špatný nápad.
Ne, to je...
To je v pořádku.
Těším se.
Ne víc, než já.
To je Zloba!
Vidle?
Lidé jsou směšní.
Zlepšuje se to.
Pověsím každého, kdo opustí stanoviště.
Ano, pane.
Jsou tady.
Uvažovala jsi někdy, že bys mě proměnila v medvěda?
Byl bych skvělý medvěd.
Podívej se na jejich drápy. Jsou tak silné.
Proč mluvíme o medvědech?
Přivítejte královnu Růženku z Blat.
Děkuji.
Vypadáš krásně.
Jsem šťastná, že tu můžu být.
Rád tě poznávám, Růženko.
Vítej v Ulsteadu.
Tak překrásná holka.
Už chápu, proč jsi Filipovi sebrala srdce.
Vaše výsosti.
To ty květiny ve tvých vlasech.
Jsem alergická.
- Omlouvám se. - Ne, to je v pořádku.
Jsou překrásné.
Přivítejte Zlobu.
Rád tě zase vidím, Zlobo.
Toto je můj otec, král John z Ulsteadu.
A má matka, královna Ingrith.
Vítejte u nás doma.
Je od vás milé, že jste nás dnes pozvali.
Usměj se.
A ráda bych vám představila Diavala.
Věřím, že jste nás bez problému našli.
Proč by to měl být problém?
Chce si povídat.
Vysvětlím ti to později.
Bez problémů.
Vaše výsosti, dámy a pánové,
podává se večeře.
Prosím, buďte jako doma.
Pták.
Lahodný.
Máte problém?
To je železo.
Výsosti stejně jako vy jste alergická na květiny,
tak ona je na železo.
To jsem netušila.
Odneste to.
Doufám, že vám nevadí jíst rukama.
Venku je krásně, že ano?
To vskutku je.
Pro Filipa a Růženku máme menší dárek
na oslavu jejich zářné budoucnosti.
Nemůžu se dočkat, až bude běhat malé zase po hradě.
Po tomhle?
Ano, jistě.
Bude to jejich domov.
Slyšel jsem, že má Růženka vlastní hrad.
Ano, pane. To mám.
Ano...
a zajímá mě. Jak se Růženka stala královnou Blat?
- Já ji udělala královnou.
Její hrad je úchvatný. Musíte ho vidět.
Ano, ale má i další.
Nebo ne?
Matko.
Jeden v Blatech a další jejího otce.
Krále Stefana, nebo ne?
Ten nikdy nebyl mým domovem. Byl darován lidem.
Takže jsi i pravá princezna?
I když Stefan zemřel. Byl zabit.
Byl zabit, nebo zemřel?
Obojí.
Ano, máš pravdu, venku je krásně.
Pamatuji si příběh dítěte...
Dítěte prokletého ke spánku
ze kterého se neprobudí.
Opravdu?
Kdo by udělal takovou otřesnost nevinnému dítěti?
Je spousta lidí, kteří loví nevinné.
Jsem si jista, že váš druh bude souhlasit.
Co myslíte tím "můj druh?"
Myslí lidi.
V Blatech nám chybí nějaké víly.
Mě chybí trocha vína.
Ukradené lidskými pytláky.
O tom slyším prvně.
Někdo to musel přikázat.
Zní to, jako byste obviňovala krále.
Tak to neřekla.
Promiňte, ale kdo by kradl vílu?
Musím vám říct, vaše výsosti,
že jsme za Blaty našli dva mrtvé rolníky.
Pohřešovali se několik dní.
Chápu.
Ano, všichni chápeme.
Hranice jsou otevřené, ale lidé nejsou vítání, je to tak?
Na co přesně narážíte, výsosti?
Nevinní lidé jsou vraždění za Blaty
a ona mluví o vílách.
Uklidněte si vaše zvíře.
Nebo to udělám já.
Kdybych vás neznala lépe, řekla bych, že nám vyhrožujete.
A znáte?
- Co? - Mě lépe?
Dost.
Polož ji na zem.
Prosím, polož ji na zem.
Máme oslavovat.
Odpusťte, má pravdu.
Nezapomeňme, proč jsme tady.
Růženčin nový začátek do života.
- Na zdraví. - Na zdraví.
Vykonala jste obdivuhodnou práci, Zlobo,
že jste vychovala dítě vzhledem k vašemu původu.
Ale teď...
bude mít Růženka
opravdovou milující rodinu.
A opravdovou matku.
Protože lituji jen toho,
že nemám vlastní dceru.
Ale dnes se to mění.
Dnes bude Růženka jako má vlastní.
Stráže!
Otevřeli jsme naše domovy čarodějnici!
Přestaň!
Žádné spojenectví nebude!
A ani žádná svatba!
- Zlobo! - Musíme chránit krále!
Prosím, Zlobo, nechte toho.
Johne, já se tak bojím.
Co mi to provedla?
Otče!
Johne!
Jdeme domů.
Johne!
Je to kletba.
Je to kletba!
Zloba proklela krále!
Co jsi to udělala?
Já neudělala nic.
Jdeme domů, Růženko.
Růženko!
Vzbuď ho!
Prosím, vzbuď ho.
Ustupte!
Do ložnice!
Nemáme prostředky na zvrácení toho kouzla.
Musí to být léze.
Důkaz, že je čarodějnice.
Prosím, nechte výsosti jeho důstojnost.
Všichni jsme viděli, co Zloba udělala.
Je mi to tak líto.
Kletba na našeho krále je kletbou na celé království.
Chtěl jen mír.
Všechno je to má chyba.
Nemáš se za co omlouvat, zlatíčko.
Zloba je hrozbou pro všechny.
Zejména pro tebe.
Uděláme všechno, abychom tě ochránili.
Musí být nějaký způsob jak to zvrátit.
Matko, zkus ho políbit.
Z pravé lásky a tak.
Pochybuji, že to bude fungovat.
Může ho to zachránit.
- Polibek je jen polibek. - Prosím, matko.
Dobrá tedy.
Chtěl jsi mír,
tak mír s tebou.
Říkala jsem to.
Nejsme v žádné pohádce.
Musím se vrátit do Blat.
Je to jediná možnost.
Počkej, zadrž.
Musím ji najít.
Je půlnoc.
Prolomí tu kletbu. Já vím, že ano.
Dobře, ale půjdu s tebou.
Ne, měl bys zůstat se svou rodinou.
Ty jsi má rodina.
Nech ji jít, Filipe.
Možná ho dokáže zachránit.
Zlobo!
Kmotřenko!
Vrať se, prosím.
V Blatech není.
Diavale.
Nikdo ji neviděl.
Tak ráda tě vidím.
Nemůžu ji najít.
Co když se nikdy nevrátí?
Můžu být jako člověk už navěky.
Musím ji najít.
Je jediná, která dokáže prolomit kletbu.
Řekni mi, že je mrtvá.
Železo ji zasáhlo do těla.
Spadla do řeky a potom z vodopádů.
A kde je její hlava?
A bylo tam ještě něco.
Další stvoření.
Vytáhlo ji to z moře.
Jak to vypadalo?
Jako ona.
Neslo ji to až do oblak.
Zraněné zvíře prchá pryč
a teď není sama.
Musíme se připravit na válku.
Zloba proklela krále!
Zůstaňte uvnitř.
Zloba proklela krále!
Byla by mrtvá, kdyby ji nenašel Conall.
Snažili se ji tímhle zabít.
Slyšíte to?
Je to zpráva od lidí.
Já ji slyším jasně a zřetelně.
Abychom umřeli.
Lidé proti nám používají železo celá staletí.
A kvůli tomu jsme málem zanikli.
Zabíjením rolníků v Blatech povede jen k dalším trablům, Borro.
Vytěžili železo ze země
a vytvořili si meče a štíty, aby nás zahnali pod zem.
Ale tohle...
Tohle nás dodělá.
Teď jsou tady naši v bezpečí.
Ale na jak dlouho? Lidé nás najdou. Nepoleví.
Vyžaduji válku.
Vyžaduji válku!
A hned!
Lidí je moc!
Příliš království.
Conalle, budou pořád vymýšlet nové způsoby jak nás vyhubit.
Nemůžeme vyhrát.
Nemůžeme vyhrát!
Takhle ne.
Mýlíš se, Conalle.
Máme něco, s čím nepočítali.
Máme ji.
Má schopnosti, jaké my nemáme.
Je zraněná, Borro.
Kdo jste?
Smrdíš lidmi.
Možná jsem se v tobě mýlil.
Nebo tě měl Conall nechat zemřít na dně moře.
Ne.
Je to tam, že ano?
Je to v tobě.
Vidíte?
Vidíte, co v ní je?
To nás všechny zachrání.
Zachránil jsi mě.
Pojď.
Ukážu ti, kdo jsme.
Jsme temní Feyové.
Stejně jako ty.
My jsme zbyli.
Z očí, daleko od lidí.
Podívej.
Když se objevilo více království, my se začali schovávat.
Schovávali jsme se v každém koutě
a dělali, co mohli, abychom přežili.
Ale hodně z nás nepřežilo.
Před několika generacemi jsme byli na každém kontinentě.
Na tundře.
V lesích.
Džunglích.
A v poušti.
Teď je naše útočiště tady,
v této jeskyni.
Naše hnízdo původu.
Leť proti větru.
Běž!
Ty děti by se měly vznášet nad stromy a řekami.
Místo toho vyrůstají ve vyhnanství.
Můžu je ochránit.
Jak? Ve válce proti lidem?
Jsem s nimi ve válce celý život.
Ne se všemi.
Je tam někdo, kterou jsi vychovala jako vlastní.
Možná, že se nemusíme skrývat před lidmi.
Možná můžeme žít beze strachu a války.
Najít společnou cestu.
To se nikdy nestane.
Mám tě!
Vítej v novém domově.
Báli jsme se o tebe, drahá.
Výsosti.
Nenašla jsem ji.
To je mi strašně líto.
Přivolala mrak temnoty nad tvé štěstí.
Vím, že byla proti sňatku.
Nevěřila tvým instinktům jako královně.
Když jsem ji na večeři viděla s těmi
zakrytými rohy
a falešným předklonem.
Není divu, že prchla.
Já prostě nevím, co dělat.
Opravdu ho miluješ, že ano?
Mého syna.
Hluboce.
Láska tě vyléčí.
Ta nás vyléčí všechny.
Posuňme se všichni kupředu
jako rodina.
Všem, kteří žijete na Blatech
Co to je za hluk?
a z království vzdáleného vás král s královnou zvou
za tři dny na svatbu jejich syna Filipa a Růženky.
Všichni jste vítání.
A očekáváni!
Slyšely jste to? Jsme zvané do hradu!
Věděla jsem, že nás Růženka neopustí.
Vždycky jsem věděla, že mě pozvou.
A jsem ráda, že pozvali i vás.
Čí to bude svatba?
Na svatbu nemusíme myslet, Růženko.
Královna má pravdu.
Všem to dlužíme
a hlavně králi.
A co Zloba?
Je pryč.
Fénix.
Říká se, že temní Feyové se zrodili u něj
a vyvíjeli se celá staletí.
Jsi poslední z potomků.
Jeho krev je tvou.
Ty jsi on.
Ve svých rukou třímeš moc života a smrti,
zničení a oživení.
Ale nejsilnější moc přírody
je moc pravé přeměny.
Přeměnila ses, když jsi vychovala Růženku.
Když jsi objevila lásku
během tvé bolesti.
Žádám tě, abys všechnu svou zuřivost a bolest
nepoužila.
Pomoz nám dosáhnout míru s lidmi.
Jelikož mír
bude poslední proměnou temných Feyů.
Blata jsou naším posledním útočištěm na zemi.
A i přesto jsi udělala z člověka královnu.
Z dcery, o kterou jsi pečovala.
Nemám dceru.
Zvolila si její stranu.
Zrovna jsme slyšeli,
že za tři dny bude v hradu svatba.
Z celé země přijdou lidé.
Tehdy zaútočíme.
Zabijeme krále a královnu Ulsteadu
i s jejich princem.
Jejich království padne.
A Feyové zase povstanou.
Víly je ušily.
Měla jsem je na sobě když jsem si brala krále.
Jsem si jista, že jsou skvělé.
Já také.
Výsosti, je nádherná.
Vzhledem k tomu, jak ji vychovali.
Stejnou čarodějnicí, která ji zaklela.
Je zázrak, že to princ Filip zvládnul.
Je zázrak, že ta chudinka je vůbec naživu.
Mnohokrát děkuji.
Je to vynikající.
Až budu starší...
budu žít s tebou v Blatech.
Můžeme na sebe dávat pozor.
- Co tě trápí? - Nic.
Znám tě dobře, Růženko.
Ty šperky,
můj účes
a všechna ta pravidla.
Nezvládám to.
Už si nepřipadám jako královna Blat.
Připadá mi, jako bych byla někým jiným.
Zamiloval jsem se do dívky v lese.
Nemusíš se měnit.
A ani to nechci.
Neměla jsem po ní chtít, aby si vzala ten šátek.
Ano.
Tak,
funguje to?
Mám jen omezený počet vzorků
a proces extrakce je náročný.
Extrakce z čeho?
Z lístků pomněnky.
Rostou na hrobech víl a obsahují vílí esenci.
Když smícháte pyl s železným práškem
výsledným popraškem vílu zabijete.
Budeme jich potřebovat tisíce.
Předveď.
Dobrá tedy.
Takže...
Blata budou konečně má.
Už žádné víly.
Buďte ve střehu.
Tady jsem je našel.
Výborně.
A co když se vrátí okřídlená?
O ni se neboj.
Budeme připraveni.
Posbírejte pomněnky.
Do práce!
Stráže, buďte opatrné.
Mějte zbraně připravené.
Dělejte!
Zlobo.
Tady pohřbíváme mrtvé.
Zničili to tady.
To lidé dělají.
Jsou to jen škůdci, kteří ničí zemi.
Musíme je zastavit.
Roky ses starala o člověka,
a teď je čas postarat se o vlastní.
Palte!
Přebijte a znovu!
Palte!
Přebijte, tamhle je další.
Všichni zůstaňte spolu!
Odcházíme z Blat.
Chyťte se za ruce, křídla ocasy nebo cokoliv blízko vás.
Tady!
Držte formaci.
- Pane, prosím vás. - Zastavte.
Já jsem tady s nevěstou.
Řekli nám, ať si ti druzí najdou místa první.
Ale já nejsem člověk.
- Jsem havran. - Cože?
Havran. Černý pták.
Ta rýže je skvělá.
Máš ji házet na ženicha s nevěstou.
Cože? Tak plýtvat rýží?
Co je zdrželo?
Pusťte mě dovnitř. Proč tam lidi nemůžou?
Proč nemůžeme dovnitř?
Vím, že to přináší smůlu, ale musel jsem tě vidět.
Pro tebe.
Pomněnka.
Odkud ji máš?
Od mé matky.
Slunce vyšlo. Dnes máme svatbu.
Od mé matky.
Kam si sedneme, Žmolko?
Nalevo, jsme totiž s nevěstou.
To jsme.
Ale ženich je taky skvělý.
Ano, to je.
Jsem za oba.
Teď.
Co to má být?
Kromě mě tady nikdo nemá co dělat.
A já už tady jsem, tak běž pryč.
Zlobo, prosím, nech toho.
Zloba.
Ona to neudělala.
Vypadni.
Než zavolám stráže.
Chybějící víly.
Neslyšela jsi mě? Vypadni.
Co jsi to provedl?
Jsi kouzelný.
Jak se opovažuješ mi tak říkat?
Jsem šmejdil. Čestný muž
a sloužím královně.
Vzala ti křídla.
Musíme je pustit.
Patří do Blat.
Stejně jako ty, Růženko.
Člověk, který zradil vlastní druh.
Zaklela jste krále.
Drahá.
Možná jsi královna,
ale příliš mladá.
Vládnout lidem je těžší,
než pobíhat bosa s květinami ve vlasech.
Když já byla mladá,
má rodina ohraničila Blata.
A při jedné kruté zimě
nám povadla celá úroda
a lidé začali trpět.
Když jsme se podívali přes zdi,
viděli jsme šťastné víly.
S bratrem jsme si říkali, že bychom si měli vzít, co potřebujeme
zatímco král prosil o laskavost.
Vybral si mír nad našimi lidmi a poslal mého bratra učinit nabídku.
Nikdy se nevrátil.
Ti divoši...
zrůdy, co umí sotva mručet natož se na něčem domluvit, ho zabily.
Nevěřím tomu.
Naši lidé se začali bát.
Svrhli mého otce.
Celá země byla jeden velký chaos a mě vyhnali.
Donucena do sňatku s králem Johnem z Ulsteadu.
S dalším slabým králem, který chce jen toleranci a lidskost.
A teď můj syn
s jeho pitomou vizí o harmonii.
Mír však nebude naším pádem.
Zavřete ji.
Blíží se válka.
Ne, ne!
Přeji si, abys tu byl se mnou.
Conall chtěl mír
a oni ho vycpali železem.
Budeme bojovat.
Náš boj začíná teď.
Společně povstaneme!
Společně bojujeme!
A neslitujeme se nad nimi!
Jdeme!
Kde jsou Filipovy hosté?
Lidé jsou tak nedochvilní.
Začněte hrát.
No tak!
Je pryč.
Je to past, k zemi!
Výsosti
blíží se od moře.
Uprchla!
Tudy.
Vaše velikosti.
Až na můj rozkaz.
Zkontrolujte všechny místnosti.
Nemůže být daleko.
Počkej.
Co se děje?
Teď.
Palte!
Ne!
Vypadají jako ona.
Ústup!
Stáhněte se!
Zloba začala válku.
Nejdřív můj otec a teď tohle.
Filipe, ona ho neproklela.
- Zloba. - Cože?
Neproklela ho.
To tvá matka.
Co to říkáš?
Tím špendlíkem.
Ta kletba je pořád v tom.
Tvá matka to použila proti tvému otci.
Podívej.
Stejné.
Zavřela tvory z Blat v kapli.
Není to svatba.
Ale past.
Pamatuj, odkud jsi.
Pamatuj, kdo jsi.
Já jsem se rozhodl.
Teď se musíš rozhodnout ty.
Držte se dole!
Rozdělte se!
Za mnou!
Útok!
- Zapálit! - Zapálit!
Ne!
Tetičky!
Je to příliš těžké.
Růženko!
Diavale, jsi tady.
Co se děje?
Změna zbraní!
Rychle, změna zbraní!
Matko!
Musíš to zastavit.
Jsme ve válce.
To není válka, ale masakr.
Filipe, tomu nerozumíš.
Tyhle stvoření stojí mezi námi
a vším, co potřebujeme k přežití.
Mýlíš se.
Můžeme žít společně.
Tím pádem jsi hlupák, když tomu věříš.
Nevíš, co obnáší bojovat za svůj druh.
Lhala jsi mi.
Chráním království
a tvůj trůn.
A co otec?
I jeho jsi chránila?
Princ se necítí dobře.
Odveďte ho do jeho komnat.
Hned.
Stůjte, pane.
Nech toho!
Moje matka zaklela krále aby mohla zabít tvory z Blat.
A tví muži za to těžce platí.
Musíme něco dělat!
Sbohem, holky.
Ne, vrať se!
Žmolko, ne!
Ne!
Hele, zůstaň se svýma.
Uteč, Růženko.
Nechte ho jít!
Ne, ne!
Kmotřenko.
Za Žmolku!
Máme ji!
Běžte!
Tudy!
Běžte!
Zadrž!
Tohle není můj boj.
Moje matka chtěla válku, a vy jste ji jí dopřáli.
Nedovolím, aby její hněv zničil mé nebo vaše království.
Na mých rukou nebude krev Feyů.
Tudy!
Zloba se vrátila!
Letí za královnou.
Nech toho!
Zadržte!
Skloňte zbraně!
Tady je zlo, které jsem jim slíbila.
Tvůj druh je předvídavější, než lidé.
Přestaň!
Skoro všichni.
Přestaň.
Je mi líto, že jsem o tobě pochybovala, ale tohle nejsi ty.
Existuje i jiný způsob.
Vím, kým jsi.
Znám tě.
Neznáš.
Ale ano.
Jsi má matka.
Ne!
Víš, co z tebe udělá skvělou vládkyni, Růženko?
Schopnost vštípit strach do svých poddaných
a potom ten strach použít...
Výsosti.
proti nepřátelům.
Takže
jsem roznesla příběh o zlé čarodějnici
a princezně, kterou zaklela.
Nezáleží, kdo probudil Spící krásku.
Všichni se báli.
A z příběhu se stala legenda.
Určitě si o mně myslíš, že jsem zrůda.
Ale co jsem udělala králi, Zlobě a mému synovi
jsem udělala pro Ulstead.
Jsi zrádcem svého druhu
a zaplatíš za to.
Zloba je mrtvá!
Už nebudeme žít ve strachu!
Vrať se sem!
Ulstead je konečně volný.
Pusťte mě.
Co se to děje?
Ale, ale.
Ahoj, zrůdičko.
Chyběl jsi mi.
Praštila ses do hlavy?
Ano.
Filipe.
Ano?
Miluješ mou dceru?
Celým srdcem.
Dobrá.
Tohle patří vám.
Kletby neodeznívají.
Ty se lámou.
Skončilo to.
Už nebude válka.
Ulstead už na Blata nikdy nezaútočí.
A ode dneška
vykročíme vpřed
a najdeme způsob
jak žít v míru.
Společně.
Dnes bude svatba.
Ne o spojení dvou lidí
ale dvou království.
Všichni jste pozváni.
budete v bezpečí
a vítání.
Ahojky.
Nemůžeme žít po boku příše...
Někdo by měl zakrýt ty rohy.
Kéž by tě mohl vidět Conall.
Borro...
je čas přijít domů.
Ahoj.
Můžeš přijít?
Ano?
Odvedeš mě?
Nikdy.
Ne.
Odvedeš mě uličkou?
Ano.
Omlouvám se všem, které jsem mohl roztrhat.
Je to?
Může ji proměnit zpátky.
Myslím.
Jen kdybychom chtěli.
Otče.
Rád tě vidím.
O tomto okamžiku jsem snil.
Obě království konečně spojená.
A kvůli tobě.
Jsem na tebe tak hrdý.
V zelené ji to sluší víc.
Myslela jsi v růžové.
Ne, v zelené.
Růžové.
- Zelené. - Růžové.
Žmolko.
Perfektní.
Nech ji jít.
Vzchop se.
Jsme tady abychom spojili dvě království
rozdělená strachem.
Dnes jste nás naučili,
že nejsme těmi, odkud jsme,
ale koho milujeme.
Prsteny, prosím.
- Bereš si Filipe Růženku... - Beru.
- A ty Růženko, bereš si... - Beru.
Prohlašuji vás tedy za muže a ženu.
Můžete políbit nevěstu.
Usmíváš se.
Je nový den.
To je.
Dobré ráno.
Zůstaneš chvíli?
Jen chvíli.
Ale neměj strach
uvidíme se na křtění.
Parzival
www.Titulky.com