Hvězdo jasná, hvězdo krásná,
první hvězdo dnešní noci,
moc si přeji, přeji moc,
splň mi přání tuto noc.
Tento příběh je pohádka...
Bylo, nebylo,
z nebe spadla hvězda přání.
Spálila na uhel hluboký les.
Tak se zrodil Temný hvozd,
v jehož středu se ta hvězda ukryla,
naplnila ho novým životem
a zrodila se legenda o jediném splněném přání uzamčeném v této hvězdě,
které čeká, až bude splněno.
Kocour v botách!
Kocour v botách! Kocour v botách!
Vítejte na mé oslavě.
Buďte tu jako doma!
Jezte.
Pijte.
Rád vás zase vidím.
Tati, on mi šlápl na obličej!
Už nikdy si ho nebudeš mýt.
Lidé z Cordovy...
Je to Del Mar.
Lidé z Del Mar...
přijměte tento zlatý dar od Kocoura v botách.
Zahraj nám!
Ne, ne, ne. To nejde.
Zpívej, Kocourku, zpívej!
Ne, opravdu to po mně ne...
Ano!
Mé šaty!
Má paruka!
Můj portrét!
Zdravíčko, guvernére.
Vteřinku...
To je ten psanec, Kocour v botách!
Vítejte u mě doma!
Ne! Tady jsem doma já!
Zatkněte tyto špinavé rolníky
a přineste mi hlavu Kocoura v botách!
Hej! Tohle je pařba!
Co nějaká muzika?
Kocoura v botách se nikdy žádná čepel ani nedotkla.
Stáhněte ho z kůže!
Guvernére, světlo v duši!
Hlupáci, tohle na kočku neplatí.
Ježkovy voči...
Probudil jsi spícího obra z Del Mar!
Hyjééé...
Já letím!
Ne, neletíš.
Já tě zachráním.
Zachraň i mě.
Jen když se to bude hodit.
Ty, vystřel mě!
A vy spusťte kvapík.
Španělská tříska.
Boj se mě, jestli si troufáš.
Hej, obře!
Pros o smilování...
Kocoura v botách!
Hele, chceš vědět, komu zvoní hrana?
Děkuji ti, Del Mare.
Byli jste skvělí!
Šťastnou cestu domů.
- Dobrou. - Kocour v botách!
Kocour v botách! Kocour v botách! Kocour v botách!
Vy jste ještě tady?
Dobře, dobře.
Tak ještě poslední kousek.
Říkám tomu "Legenda nikdy neum..."
Kocoure v botách!
Kocoure? Kocoure.
Kocoure v botách.
Kde to jsem?
Nedělej si starosti. Jsi v dobrých rukách.
V těch mých.
Jsem vesnický lékař.
Mimoto jsem taky holič, veterinář,
zubař a zaříkávač.
A dle mého profesionálního názoru potřebuješ koupel,
vyfoukat a trochu zastřihnout kolem zadních pacek.
To ti říkám jako holič.
Ale jako doktor bych doporučil
pár menších testů.
Tak dobře. Reflexy.
Kočičí.
Teplota.
Zvedni ocas a zhluboka dýchej.
Věřte mi, nejsem žádnej studenej čumák.
A co tahle nejnovější výkřik moderní medicíny?
Pijavice!
Vytáhnou z člověka vše špatné.
Jak myslíš. Alespoň jich zbude víc pro mě.
Poslyšte, doktore.
Díky za všechno, ale mně je skvěle.
Jsem silný jako býk! Rozumíte?
Takže, nevíte náhodou, kde bych si mohl dáte nějaké gazpacho?
Prosím. Tohle je vážné.
O co jde?
Kocoure v botách, jak bych ti to jen řekl?
Umřel jsi.
Doktore, prosím.
Klid. Jsem přece Kocour v botách.
Já se smrti směji do tváře.
Vidíte?
A navíc, jsem přece kočka.
Mám devět životů.
A kolikrát jsi už vlastně umřel?
To nevím.
Nikdy jsem to nepočítal.
Matika mi stejně nikdy moc nešla.
Jen klid, doktore.
Tak se na to podíváme...
V Pamploně byl ten běh s býky.
Zdravím, seňorita, máte ráda gazpacho?
Tohle asi nebude váš šťastnej večer, co, kluci?
Já vám říkám,
že kočka vždycky dopadne na všechny čtyři.
Sledujte.
Ne. Kocour v botách jistit nepotřebuje.
Sledujte.
Nemusíme zajíždět do přístavu.
Tohle bude revoluce v cestování.
Sledujte.
Promiňte. Nejsou v tom náhodou korýši?
Ano, pane.
Kocoure, tys to rozpálil až moc.
Jsem mistrem v pečení. Sleduj.
A dneska to s tím obrem.
Takže to máme celkem... čtyři?
To dělá osm, kocoure.
Máš už jen jeden život.
Moje doporučení zní: už žádná dobrodružství.
Musíš odejít na odpočinek.
Já? A odpočinek?
Nejste taky náhodou místní bavič?
Kocoure, máš nějaké bezpečné místo, kam bys mohl jít?
Někoho, na koho se v tomto
pohnutém okamžiku můžeš obrátit?
Jsem Kocour v botách, všemi milován.
Nemůžeš být konkrétnější?
Jak si mám ze všech vybrat?
Tohle je adresa Mamky Luny.
Je to milovnice koček,
pořád shání nějakého kočičího mazlíka.
- U ní budeš v bezpečí. - Mazlíka?
Mě na mazlení neužije, doktore.
Jsem Kocour v botách!
Bejvávalo.
Tak pravil holič.
Chci říct lékař.
A pamatuj, kocoure, smrt si nakonec přijde pro nás všechny.
Keksík?
Opravdu byste měl zapracovat na vašem přístupu k pacientům.
Jsem Kocour v botách.
Žádnej mazel.
Ten doktor je šarlatán a pošuk.
Měl by se spíš držet nůžek.
Poslední runda...
Ještě jednu smetanu. A ať má grády.
Lepší zboží si schovávám vzadu.
"Odpočinek."
Na to vypadáš až moc dobře.
Vida, vida.
Jestlipak to není sám Kocour v botách.
I s chlupama.
Zdravím.
Vidím ten slavný klobouk, peří
a samozřejmě i boty.
Má poklona tvému ševci.
Díky.
Taky tě rád poznávám.
Hele. Já to teda nikdy nedělám, ale mohl bych tě poprosit o autogram?
Už tě sleduju celou věčnost.
Podepsat přímo sem.
Mrtvý...
Kocour v botách se směje smrti do tváře,
lovče odměn.
Slyšel jsem...
Svoji odměnu nezískáš tak snadno.
Věř mi.
Každý si myslí, že zrovna on mě porazí.
ale mně ještě nikdo neutekl.
Nuže dobrá.
Tak ať to máme z krku.
Boj se mě, jestli si tr...
Tak jo, konec legrácek.
Pomalý, lajdácký, k pláči.
Ty nejsi žádná legenda, kočičko...
Já prostě zbožnuju vůni strachu.
Copak se děje?
Míhají se ti před očima všechny tvoje životy?
Zvedni to.
Už vás nejsem hoden.
Je mi to líto.
Shromáždili jsme se tady,
abychom se rozloučili s Kocourem v botách.
Neexistují slova, která by popsala takovou ztrátu.
Děkuji vám.
Ale byl by zločin to nezkusit.
Byl známý po celé zemi pod mnoha jmény.
Bodající Mourek. El Macho Gato.
Šeptající divoch...
Pro některé psanec.
Pro druhé zase hrdina.
Ale pro všechny byl legenda.
Měl jsem pravdu.
Prostá slova nestačí.
Ale píseň možná ano.
Řekla jsem na tom vašem ministerstvu zdravotnictví,
že tady žádné kočky nejsou!
Mňauuu?
Ty asi nebudeš z ministerstva zdravotnictví, že ne?
Ne, nejsi. Raději půjdeme dovnitř,
protože oni se pořád dívají.
Já jsem Mamka Luna a tohle je můj domov.
A teď už je i tvůj.
Napořád.
Vsadím se, že jsi nikdy neměl ani jméno.
Ale neboj, napadlo mě jedno perfektní.
Budu ti říkat...
Okurčička!
Bratři kocourci, sestry kočičky,
seznamte se s vaším novým spolubydlícím.
Pozdravte Okurčičku.
Mňauu?
Copak? Řekl jsem snad něco nepatřičného?
Nemluvím takhle moc často.
Pitomý palčáky.
Pryč s tím.
Tohle záchod pro lidi, Okurčičko.
Tvůj je tamhle.
Takže zde bude pohřbena moje důstojnost.
Ne, to nikdy.
Mňau...
Máš jeho pach?
Tyhle jsou moc malé
a tyhle zase moc velké.
Ale tyhle...
to budou ty pravé.
Baby! Sleduj tuhle kočku.
Dovolíš?
Snažím se tady najíst.
Chci říct, mňauuu. To je fuk.
Promiň.
Ty jsi mluvící kočka?
Já jsem taky mluvící kočka.
Pokecáme si?
Raději bych se najedl.
Žádnej problém.
Můžeme mluvit a jíst současně.
Neumím anglicky.
Ty mluvíš španělsky? Já taky!
Odkud jsi? Jak se ti líbí důchod?
Španělsky taky neumím.
Jsi legrační.
- Prima pokec. - Počkej.
Okurčička? Tak se fakt jmenuješ?
Já nemám ani jméno, ani domov.
Nechtěný Potřebuje domov
Já teda nejsem expert, ale ty jako Okurčička nevypadáš.
Ty zase nevypadáš jako kočka.
Jasně, jasně, jasně.
Takže aby bylo jasno, nejsem žádná kočka.
Jsem pes.
Mńauuu.
Okurčička si našel novou kamarádku? Dobře.
Žiju dole pod verandou.
Cítím se tam trochu osaměle.
Většinu tam zabírají krysy a stonožky,
ale mám tam takový malý koutek.
Blahopřeji.
Sem se chodím najíst a za kámošema.
Hlavně.. hlavně se najíst.
Prosím, neříkej to nikomu. Potřebuju to.
Neřeknu. Je mi to fuk.
Takže to bude naše tajemství?
Tajemství mezi přáteli?
Tajemství bude stačit.
Je to legrační, i přes to pevné pouto mezi námi,
jsi pořád velká záhada, Okurčičko.
Jaký je tvůj příběh?
Můj příběh...
Na co se to díváme?
skončil.
To snad ne!
Chceš mě podrbat na bříšku?
Co-co jsi to říkal?
- Podrbej mě. - Zapomeň.
No tak, podrbej mě. Potřebuju cvičit.
Jednou ze mě bude terapeutický pes.
O čem to k čertu mluvíš?
Jsem rád, že ses zeptal.
Když se lidé cítí zle, můžou mě podrbat na bříšku.
Hned jim bude líp. Podrbej mě.
- Ne. Ne. - No tak, drbej.
- Nic takovýho. Ne. - Podrbej ho.
Řeknu ti to jasně.
Nechci se dotýkat tvého břicha, jasné?
Jasňačka. Tak co bys teda chtěl?
Chci být sám.
Jsi zpátky.
Já jsem neodešel.
To je ten vlk. Našel mě.
Zdravíčko, madam.
Hledáme jednu kočku.
Tuhle kočku.
Něco od něj chceme.
Co by tak mohla chtít od Kocoura v botách?
- Co je to Kocour v botách? - To jako vážně?
Na ministerstvu zdravotnictví jsme řekla,
že tu žádné kočky nejsou.
Rozvaž jí jazyk.
Promiňte, drahoušku
Hledáme legendárního Kocoura v botách.
Neviděla jste ho... náhodou?
Čajíček.
Tak povídej, ty stará rašple,
nebo si z tvejch střev udělám podvazky.
Tos přehnala. To prostě nebylo tak akorát.
Baby, vyčmuchej ho.
Neříkej mi, co mám dělat.
Poslechni svoji sestru, Baby.
Ona není moje sestra!
Jen uprchlej sirotek.
Je to tvoje sestra.
Udělej, co říká.
Dobře, ale jediný, co tady cejtím, jsou kočičí čůránky.
Všichni mě poslouchejte!
Utíkejte do úkrytu přesně podle nácviku!
Dělá si z nás šoufky.
Za mnou, děcka...
Dej jí lekci klavíru, Tati.
Myslíte si, že je to poprvé,
co mě někdo nacpal do klavíru?
Jdeme na to.
Mami, soustřeď se, prosím.
Tady jsou kočky úplně všude!
Tolik micin!
Amatéři.
Počkám venku.
Moje kočky umí hrát líp než ty.
Zlatuno, není to on?
To je jen pes převlečenej za kočku.
No, jo.
Ty jeden podvodníčku.
A co tenhle? Je zrzavej.
Děláš si legraci?
Myslíš si, že tenhle ušmudlanej, geriatrickej pytel kostí
vypadá jako legenda?
Tohle rozhodně není...
Kocour v botách! Našel jsem ho!
Kocour v botách, tuhej jako veka.
Je po něm? Ne, ne, ne, to není možný.
Jo. Tenhle čumák nikdy nelže.
Tak to by bylo.
Co tahle zimní spánek?
Ne.
Mapu přivezou dneska večer
a budeme mít jen jednu šanci ji ukrást.
Bez ní nikdy nenajdeme Hvězdu přání.
Hvězda přání.
Ona existuje.
Ta hvězda umí splnit jedno přání.
Jedno přání?
Zamyslete se, co by to pro nás znamenalo.
Devět životů. Ano!
Já hlavně nechápu, proč si vůbec
najímat Kocoura v botách.
Protože nikdo jinej neokrade Velkýho Jacka Hornera.
Ne! Hlavně ne Jacka Hornera.
Neboj, zlato. Nějak to přání získáme.
Díky, Mami.
Jo, protože já mám plán.
Dokážu štípnou tu mapu stejně jako nějaká vypelichaná kočka.
Takže ty máš plán?
No co? Jsem přece chytrej. Viď, Tati?
Ne, ty nejsi zrovna nejostřejší tužka v penále.
Okrást Velikého Jacka Hornera. To je velice riskantní.
Ale to přání by mi vrátilo zpátky moje životy.
A můj starý život.
Sbohem, Okurčičko!
Ale ne, Okurčičko, ty odcházíš?
Šup, začni hrabat.
Jasně.
Ale pokud je ten Kocour v botách takovej kabrňák,
možná bychom mu neměli znesvěcovat hrob.
Ne, nemyslím si, že by mu to vadilo, protože on...
jsem já!
Tak to jo...
Obvykle mám i meč.
Pak jsem kompletní, rozumíš?
Okurčičko, ty jsi Kocour v botách?
Zatím ne, ale budu.
Půjdu...
- Půjdu s tebou. - Promiň, Perrito.
Kocour v botách kráčí sám!
Otevřete bránu!
Ruce pryč od tý bedny. My to zvládneme.
Tak jo. Rychle dovnitř, rychle ven.
- Bude to rukcuk. - Včelí bzuk.
Co ty tady děláš?
Přinesl jsem ti meč.
To není žádný meč. Jenom kus klacku.
- Je to klackový meč. - Běž domů.
Můj domov je tam, kde jsou moji přátelé.
My nejsme přátelé.
Podrbeš si mě pro štěstí?
Na tohle žádné nepotřebuju.
Jsem vysoce kvalifikovaný kočičí zloděj.
Sleduj.
To dáš.
Prohlašuji tuto várku za... lahodnou.
Odvezte to.
Pane Hornere.
Hadí sestry mají pro vás to zboží.
To je ono? To je ta mapa ke Hvězdě přání?
Všichni přestaňte. Vy dvě pojďte se mnou.
Musíme to dostat do místnosti s trofejemi.
Víte, bylo to docela dost vraždění, než jsme se k tý mapě dostaly.
Všechno to začalo...
Odneste to do trofejní místnosti!
Co to...
Týjo. Mrkej na všechny ty kouzelný klumpy.
Ano, sbírám očarované předměty,
magické ikony a všelijaké škapulíře
a tak dále a tak dále.
Sleduj. Šlapu po kouzelnym koberci.
Žůžo.
Scvrklá loď plná liliputánů.
Sklapni! Nejsou to rohy jednorožců?
Mláďat jednorožců.
Jsou o polovinu těžší, dvakrát tak ostřejší.
- Barbarské. - Jsou to jen cetky.
Nejsou nic v porovnání s kouzelnou
hvězdou přání.
Když už o ní mluvíme, sem s tou bednou, sestry.
Jasně, šéfe.
Jak už jsem říkala,
počet vražd, který jsme...
Dej sem tu bednu!
Po tolika letech pátrání,
nastala má chvíle.
Díky tomu přání ze mě bude
pán vší magie.
Haló, Malej Jacku.
Jak prosím?
Mohl bys udělat tu věc s palcem?
Jako v tý pohádce.
To nebyla žádná pohádka.
Byla to jen dětská říkanka!
Jo, jasně. Ta pro tupce.
Malej Jack Horner sedí v koutě sám,
Hornerovo koláče má plný krám.
Dívejte! Kouzelná loutka.
Díky. Díky.
Co je na tom tak zvláštního?
Já jsem kluk celej svůj život.
Malý Jack Horner nebyl kouzelný ani trochu.
Byl to ubohý, oplácaný syn pekaře.
Malý Jack je mrtvý!
Já jsem Velký Jack Horner.
Pane Veliký Jacku Hornere, pane...
- Já ji vlastně skoro neznám. - Co to plácáš?
Jsme sestry, ty náno.
Máme stejný tetování na tváři.
Úplná brnkačka.
- Kocoure? - Čiči Tlapičko?
- Kocoure... - Čiči!
To je moje fuška.
Ne, moje. Převezu medvědy.
Ne, to já převezu medvědy.
Dneska ráno se mě pokusili najmout.
Mě se pokusili najmout už před dvěma týdny.
Což z tebe dělá náhradníka.
Tady to máme.
Teď k té vaší odměně.
Tak moment. Slíbil jste nám naši váhu ve zlatě.
To jsem řekl, že?
Už jste někdy slyšely o doteku Midase?
Bezva. To beru.
Ale ne. Špatně jsem odhadla situaci.
Proto se nikdo nesnaží podfouknout Jacka Hornera.
A co má být tohle?
Hraješ si teď na piráta?
Vypadá to, jako kdyby ti na obličeji zdechla vačice.
Hanbou.
Prosím, zesměšňuj mě potichu.
Nesnáším to. Je to hnus.
Mně se to líbí. Vypadám distingovaně.
Vynikající plán, Baby. Úplně jako kočka.
Mohla bych už jít?
Jak je ctěná libost...
- Kocour v botách? - Zlatovlásko. Medvědi.
- Jacku. - Čiči Tlapička.
Ty máš ale nervy se sem vrátit.
Ale no tak. Byla jsem tvůj nejlepší zloděj.
- Okradla jsi mě. - Ty mě zase podfoukl.
Tvrdila jsi mi, že jdeš na nějaký duchovní cvičení.
Namaste.
A ty zas máš bejt tuhej.
Uzdravil jsem se?
Prostě naval tu mapu.
A přihoď tucet koláčů.
Máte i nějaké slané?
- Cože? Ne. - Jo, jaký máte příchutě?
Zabalíte nám to všechno do jedné tašky?
Můžete přestat s těma koláčema? Soustřeďte se!
Naval tu mapu,
nebo budeš jako cedník.
- Kruciš.. - Pozor! Padá to!
Nesnáším mluvící pohádková zvířata!
Koukej se sem vrátit!
Zvítězil ten nejlepší zloděj.
Máš pravdu.
Zvítězila.
Ale no tak!
Tamhle. Utíkají nám!
Ne, ne, ne, ne, ne, ne.
Ráda jsem tě zase viděla, Kocoure.
Ale už musím běžet.
Ná čičičiči.
Není to klacek? Co myslíš, že s ním u...
Moje klouby!
Tos neměl dělat, kámo.
Mamlas jeden.
Hele, Kocoure. Našel jsem tady sendvič.
Asi bude s tuňákem.
Jeď, Perro!
Bezva. Další člen týmu.
My nejsme žádnej tým!
Dívej se na cestu!
Co je zač?
- Jsem kocourův nejlepší kámoš. - Ne, to není.
A taky jeho terapeutický pes.
To ani omylem.
No konečně. Terapie ti rozhodně prospěje.
Dej mi tu mapu. Věř mi.
Věřit tobě? Stejně jako tenkrát v Santa Coloma?
Vážně? Santa Coloma?
Ano! Santa Coloma.
- Je moje! - Moje!
- Moje!
Dobří lidé, přijměte tento zlatý dar
od Kocoura v botách!
Přidej! Rychle, rychle!
Svolej pekelnou třináctku.
Opatrně s tím.
Vezmu si tohle a tohle.
A taky tohle. A jednu tuhle.
A rozhodně tohle. Ano. Ano.
Ne. Ano! No jasně!
Vypij mě Sněz mě
Tohle všechno.
Tohle je to pravé.
Dostanu vás, vy moje kočičky a toho pejsánka taky.
Cože? Nic tady není.
Podfoukli nás! Kde je...
Aha. Já věděla, že se to stane.
"V Temném lese hledej správnou cestu."
V jeho nitru najdeš svoji hvězdu."
Temný les?
Do Temného lesa nikdo nechodí.
Případně zase ven.
Jediné přání v pravdě zazáří,
Tahle mapa klíčem je, tak drž se jí.
Pusť to.
- Ty to pusť. - Klacek?
Co se stalo s tvým mečem?
Prostě jsem se ho zbavil.
Bylo to s ním hrozně jednoduché.
Já potřebuju výzvy.
Jo, to jsem si taky před chvilkou říkala.
Zapomeň, že bych ti tu mapu nechal.
Ty zapomeň, že bych ti ji já nechala.
Já si ji klidně vezmu.
Jo, jasně. Co ty jsi vůbec zač?
Patříš ke gangu čivav?
To asi ne.
- Nevěřím ti. - To nevadí.
Dokud budeš věřit sama sobě.
Co...
Je snad mešuge?
- Jo. - Jak se jmenuješ?
Mně už říkali různě.
Pes, Zlej Pes, Hloupej Pes.
Hej, ty! Poběž sem! Vypadni! Nech to! Polož to!
Velká krysa, Malý prase, Krysí ksichtík.
Bobek, lebka.
Takovýhle podobný věci.
Ale nikdy jsem neměl jméno, co by se ke mně opravdu hodilo.
Které by bylo jenom moje.
- Už skončil? - A ty jsi?
Tlapička.
Čiči Tlapička.
Páni. To je ale bezva jméno.
Nádherně zní.
Čiči Tlapička.
Prima pokus. Klasickej šejdíř.
Nikdo není takhle hloupý. Nebo tak hodný.
Nevěřím ti.
Ani já. Nemůžeme mu věřit.
Ale věřím mu víc, než tobě.
Tohle bude asi zábava.
Tohle musí být Temný les.
Proboha!
Je pryč.
Je zpátky.
Nemusíš si dělat starosti.
Vejdeme tam všichni společně.
Připraveni?
Jedna, dvě, pejsek jde.
Počkat, cože?
Pse? Žiješ?
- Jdeme to zjistit. - Počkej!
Na Temný les je to tady plné barev.
Kéž bych tady slavila maturitu.
Hvězda přání je někde tady.
Čiči, mohl bych vidět tu mapu, prosím?
- Ne. - Myslím to vážně!
To mi ji nepůjčíš ani na minutku?
Ne. Ani na vteřinu.
Ale Čiči. Musíš mi věřit.
Tak počkat. C-co-co... Co to má s očima?
Jsou stále větší a větší.
Čiči!
Musíš mu věřit. Koukni na ty kukadla.
Myslíš? A to má být roztomilé?
Podívej se na ní!
Má oči větší než ty!
Udělej jí pomyšlení, Kocoure.
Momentíček. Jak je hebký!
Ale ne. Vidíš ty tlapičky?
Ale no tak.
A ten klobouk k tomu?
To je všechno tak megaroztomilý!
Hlásím přetížení!
Tak už se konečně můžeme podívat do té mapy?
"Drž se této čarovné mapy.
Zná tvůj osud i srdce tvé taky."
To máme být my?
Píše se tady, že máme projít Údolím zpopelnění,
nebo po Hrobníkově hřbetu,
skrze Jeskyni ztracených duší?
- To jako fakt? - Ukaž, podívám se.
Cože?
Bažina nekonečného smutku?
Hora zoufalství?
Propast nekonečného osamění?
S touhle mapou něco nehraje.
Hádám, že pro každého existuje nějaká děsivá cesta.
Jako kdyby les
nechtěl, aby se někomu to přání splnilo.
Já žádné přání nemám, ale můžu to taky zkusit?
Ta moje říká...
Přeskočíme Košík plný kytiček.
Cože?
Pak se necháme unášet Řekou odpočinku.
- To zní jako zábava. - To není fér.
Proč zrovna on má tu nejlepší?
Přejdeme Pole rychlých a jednoduchých řešení
a dorazíme ke hvězdě.
No, páni. To zní úžasně.
Ale to ne. Je to váš úkol.
Nebudu se do toho plést.
- Budeš ji držet ty. - Fakt?
Ale nezkoušej žádný triky,
nebo ti tvoje jméno vytesám na náhrobek.
Jasňačka.
Moment. Nejsou to...
Prší medvědi. Je čas jít.
To vám říkám,
že až získáme to přání,
všechno bude tak, jak má být.
Budeme bohatý?
Dost bohatý na to, abychom spali celý rok?
Ty nejbohatší.
Budeme něco jako super-zloději?
Ty nejvíc super.
Pamatuješ na ten oblek, co nosí Jack Horner?
- Jo. - Taky si jeden pořídím.
- Ano? - Akorát bude fialovější.
- Nejmíň dvakrát tolik. - Ten nejfialovější.
Prima.
Super-zloději vyrážejí!
- Předběhnu tě! - Mě nedohoníš, starouší!
Jaké přání tohle všechno splní, Zlatovlásko?
To ti nemůžu říct.
Když ti ho teď řeknu, tak se nesplní.
Promiň. Pravidla narozeninovecjh přání.
No tak. Nebude to naše holčičí tajemství?
Mami, nech toho, prosím.
Tak dobře.
Hlavu vzhůru.
Musíme chytit pár koček.
Pravidla narozeninových přání? Co to znamená?
To znamená, že ti ho neřeknu.
Nechce nám ho prozradit, protože to bude nějaká pitomost.
Jako třeba kondicionér na ten jeho porost na tváři.
Vypadám distingovaně.
A co ty, Čiči? Co si budeš přát ty?
To ti nemůžu říct.
Pravidla narozeninovejch přání nebo tak něco.
Určitě si budeš přát nějakou hloupost, jako třeba...
Ty jsi ale...
To musí být Košík plný kytiček.
Z cesty, ty květinový démone.
Čas na prořez!
Díky.
Na tohle nemáme čas.
Já myslel, že ta tvoje cesta bude jednoduchá.
Podle mě bude stačit,
když toho necháte a přivoníte si k růži.
To jako vážně?
Nesmysl.
Cítím jenom jednoho...
Dívej.
Nikam nespěchejte.
Dejte si na čas a vychutnávejte si to,
na co narazíte.
Ta jeho cesta je tak banální.
- Gracias. - A povrchní.
- A dětinská. - A divná, stejně jako on.
Přesně. Proč jsi tak směšný, hafane?
Jaký je tvůj příběh?
Můj příběh?
Ten je vlastně docela legrační.
Když jsem byl ještě štěně,
žil jsem se svými sourozenci s jednou rodinou.
Rodinou plnou šprýmařů, co si pořád hráli na schovávanou
a já byl vždycky na řadě.
Prcka vždycky vyberou, no ne?
Zabalili mě do krabice, dali do koše.
Je jedno, jak moc se snažili, já je vždycky našel.
Jednoho dne se opravdu překonali
a strčili mě do ponožky s kamenem.
A pak mě hodili do řeky.
Vyhryzal jsem do té ponožky díru
a vyplaval na hladinu.
Nikdy jsem je ani mé sourozence nenašel.
Takže asi pořád hrajeme.
To je ta nejsmutnější legrační historka, co jsem kdy slyšela.
No, já jsem ten, kdo se směje naposledy.
Do té ponožky, ve které mě vyhodili, jsem dorostl.
Takže mám skvělou historku a prima svetr.
Dvojitá výhra.
Žádná výhra, kamaráde.
Zrovna ty by sis měl něco přát.
Já už mám pohodlný svetr a dva nejlepší kamarády.
Nic víc nepotřebuju.
A bez kouzel.
Paráda.
Už jsme blízko.
Cítím dvě kočky, psa a ... koláč?
Jestli tohle nejsou ti troubové, co mě chtěli okrást.
Pamatuje si nás.
Pohleďte, Excali...
Excali...
Excalibur!
No, ten šutr nešel sundat,
ale pořád vypadá dost hustě, co?
Dohání nás.
Maličko doleva.
To je ono.
- Rychleji! - Už ho mám za zadkem.
Zlatovlásko!
Pozor!
Začněte sekat!
Jdu na to! To mi nemusíte říkat dvakrát.
Rozsekám tenhle Ficus lyra...
Jerry, ne!
Pomsti mě, Jacku!
Zhebni, zhebni, zhebni!
Čas pořádně zatopit pod kotlem.
Asi jsem toho vzal moc.
Kouzelná svačinka.
To si nechám na později.
Ha! Čas na odvetu.
Nuže dobrá, kouzelná kobylko, začni žeň.
Leť a žer.
Sněz ty květiny.
Já nejsem kouzelná kobylka.
Já vlastně nejsem ani kobylka.
A co jsi tedy zač? Nějaké démonické saranče?
Smrtící kouzelná víla?
Tak ten les začaruj.
Čarovat taky neumím.
- Tak co vlastně umíš? - Soudím tvé činy.
Sednu si ti na rameno a budu posuzovat tvoje chování
a kvalitu tvého charakteru.
Jsem tvé svědomí.
Opravdu jsem toho vzal moc.
Pomoz mi, Jacku! Pomoc!
Nepomůžeš mu, Jacku?
Ztrácíš spousty mužů.
Kvůli pracovní síle si vrásky nedělám.
Mám bezednou tašku plnou magických zbraní.
Tihle drahouškové mi to přání zajistí,
i když bude celá moje posádka mrtvá a pryč.
Ale, ale, Jacku, jakožto tvoje svědomí...
Krindapána!
To je přeci vznešený fénix.
Je to symbol znovuzrození a věčného...
Pěknej plamenomet, viď?
Tohle bude zřejmě nad moje síly.
Moc se k mému plamenometu nepřibližujte.
Nešetřete ho, démonické květiny.
Již brzy.
Dobře, Čiči. Už jsem na to asi přišel.
- Věř mi. - Jen klid, jen klid.
Nebo si uženeš kýlu.
Ukážu ti to ještě jednou.
Věř mi.
Já ti ale věřím i bez těch kukadel.
Jo? To je ale velká chyba.
Co tím myslíš? Jste moji kamarádi.
A víš, co ti ta důvěra přinesla?
Ponožku, kámen a koupel v řece.
Někomu ale věřit musíš, ne?
Já ne.
Kdykoliv jsem polevila v ostražitosti,
tak mě někdo podfoukl, ostříhal drápky, obehrál a zradil.
Nikdy více.
Jsem samotářka.
Držím si svá tajemství a hraju s přikrytými kartami.
Jedině takhle vyhraješ.
Zapamatuj si to.
Nikdy nikomu nevěř.
Tak moment.
To je úžasný.
Jsi fakt dobrá.
Čiči, trochu jsem přemýšlel.
A nad čím?
Ten můj nádherný plnovous.
Je velice slušivý, to ano,
ale okrádá okolní svět na ničím nerušený pohled na můj... obličej.
Takže pokud ti to udělá radost, mohl bych svolit k tomu, abys...
- Už jsem si zvykla. - Počkat, na co?
Na ten plnovous. Nech si ho.
No, víš, já...
Čiči, prosím, zbav mě té svědivé věcí!
Mám obličej v jednom ohni!
Tak moment. To mě snad sám Kocour v botách prosí o pomoc?
Pomoz mi. Mělas pravdu.
- Ten plnovous je nechutnej. - A?
A vypadá to, jako kdyby mi na obličeji zdechla vačice.
A?
A zdechla tam hanbou.
Dobře, dobře. Vačicí ksichte.
Nenechám tě škemrat.
Zpomal.
Začni dole.
Musíš začít dole.
Já vím, co dělám.
S čepelí jsem mistr...
Co? Co je? Co je tady k smíchu?
Nic by tady nemělo být k smíchu.
To je ta roztomilá tvářička, kterou si pamatuji.
Tvářička, kterou jsem neviděla od...
Santa Coloma.
Ano. Santa Coloma.
Patří ti to.
Na. Vezmi si můj... nůž.
Díky.
Lepší než klacek.
Sbohem, nepraktická hůlko.
Co to vyvádíš?
Kam ten bláznivej pes utíkal?
Mám pocit, že ho máš rád.
Ne. Ne, to nemám.
Asi bys mu už chtěl dát jméno.
Ne, jen se potřebuju dostat k mému přání.
Chtěl jsi říct k mému přání.
Chtěli jste říct k mému přání!
Omlouvám se.
- Vražedná třináctka. - Pusť ho.
Já ti nevím. Možná si ho nechám.
Nechceš nějakou ňamku?
Tu tašku máš po babičce, Jacku?
Ta není po babičce.
Je to kouzelná taška pro chůvu.
A teď sem s tou mapou,
nebo uvidíte, co doopravdy dokáže roh z jednorožce.
To chceš opravdu střelit štěně, Jacku?
Jo, do obličeje. Proč?
Co to...
Naval mapu, nebo to schytá
tenhle kuchtík!
Já tu mapu nemám, ty pošuku.
Přestaň po mně házet moje zaměstnance.
Pojď sem!
To Kocour v botách má tu mapu!
Na něj!
Mám plán.
První v cíli si může něco přát!
Cože?
No to snad né!
Zamířit...
Co to?
Tak tohle teda umí. Špica.
Ne! To vůbec není špica!
Tys mě střelil.
Muška je nakřivo.
- Mám ho, pane Hornere! - Omlouvám se!
Kocoure, počkej!
Díky za mapu, Tlapičko.
Nostalgické borovice.
- Ne, ne, ne! - Ne!
Právě jste byli oloupeni Zločineckou rodinou tří medvědů.
- Jo! - Páček, zoufalci!
Kocoure, kde je ti konec?
Kocoure? Kocoure?
Kocoure!
Kocoure.
Co se děje?
Díky, Perrito.
Co se to s tebou děje, Kocoure?
Já...
Zbývá mi poslední život.
A já...
Já mám strach.
Bát se není žádná ostuda.
Ne, ne když jsi Kocour v botách.
Já mám být hrdina bez bázně a hany.
Legenda.
Ale bez dalších životů nejsem nikdo.
Potřebuju to přání, aby se mi ty životy vrátily.
Měl bys to říct Čiči.
- Ona by to pochop... - Ne, ne.
Tohle se nesmí dozvědět.
Tak dobrá.
Ona už mi nikdy neuvěří.
Ne po Santa Coloma.
Ale to byla jen jedna nepovedená loupež.
Santa Coloma nebyla žádná loupež...
Byl to kostel, s knězem a hosty.
A s Čiči.
Jen já jsem tam chyběl.
Utekl jsem.
Ty jsi utekl od oltáře?
Udělal jsem chybu, já vím.
Tolik se stydím.
Kéž bych jí tolik neublížil.
Lituji toho dne.
Možná bys jí to měl říct.
Třeba se pak budeš cítit líp.
Možná se bude cítit líp i ona.
Kocoure! Pse!
Tak tady jste.
Co se to tam stalo?
Čiči, já o tu mapu přišel.
Zpackal jsem to.
Dostaneme ji zpátky.
Už jsme kousli do kyselejší okurčičky.
Kdo ti to jméno vyžvanil?
Jméno?
To nic.
Ty medvědi! Musíme je najít, než najdou hvězdu.
Jsme tak blízko.
Konečně jsme se dočkali.
Už to přání cítím na jazyku.
A víte, jak chutná?
- Jako koláč? - ♪ Koláče
To bude mazec.
Jo. Jen si nás představ jako velkej zločineckej syndikát.
Žádný velký zločinecký syndikát, lásko.
Ale velká zločinecká rodina.
Nemám snad pravdu, Zlatuno?
- Zlatovlásko? - Co je?
Hele! Dívejte, ta mapa někam mizí.
Co jsi udělala?
Dej mi ji...
Žádný kousání!
Ty máš svaly, já zas čáry.
Mapu ponesu já.
- Rozumíš? - Tak jo!
"Abys našla své přání, musíš se dívat jinak.
To, co hledáš, můžeš mít přímo před sebou."
To je ale hromada nesmyslů. Co to má znamenat?
Přímo před náma.
Vypadá to jako naše chata tam u nás.
Opravdu si myslíte, naše chajda
bude stát uprostřed Temnýho lesa?
Baby, pořádně zavětři.
Něco se tam vaří.
Ale ne.
Neotvírejte ty dveře.
Jsme doma! Ahoj, dveře.
Ne, nechoďte dovn...
Jen se trošku porozhlídneme.
- Ahoj, křeslo. - Co takhle zimní spánek?
Zdravím, medíku.
Zdravím tě, starý příteli.
Tolik jsi mi chyb...
Podívej, Zlatunko, ovesná kaše.
Přesně tak, jak ji máš ráda.
Je jedno, jak ji uděláš, stejně ji nesnáší.
Všichni s tím přestaňte.
Možná se naše přání splnila.
Nechte toho. Tohle není naše přání.
Je to překážka.
Ten les si s námi zahrává.
Tohle není skutečné. Nic tady není...
Pohádky
Zlatovláska
To byla tvá oblíbená knížka.
Ležela jsi v ní celé hodiny.
Moc tvrdá.
Moc měkká.
To je přesně ono.
Tak to přesně bylo.
Co jak bylo, Mami?
Den, kdy se jeden malý sirotek
vloupal do naší chaty a ukradl nám srdce.
Den, kdy se náš svět stal dokonalým.
Jak to jde? Už něco vidíte?
Zatím nic...
- V pořádku? - Naprosto.
Úplně v pořádku.
Jestli mě chceš držet za tlapku, stačí si říct.
Jen mě klidně vytáhni nahoru,
jakmile se ti bude chtít.
Zrovna jsem si vzpomněla,
kdy jsem ti naposledy nabídla svoji ruku.
Jenomže tenkrát tě všechna tvoje odvaha opustila.
Čičí...
Ohledně toho dne.
Kocour v botách by se neměl ničeho bát.
Ale tam venku, před tím kostelem v Santa Coloma,
jsem poprvé pocítil strach.
Takže jsem utekl.
Byla to chyba, Čičí.
To je v pořádku.
- Ne, ne. Bylo to zbabělé. - To nic.
- Sama u oltáře. - Kocoure.
V těch svých krásných, pocuchaných svatebních šatech.
Kocoure! To nevadí.
Já se tam taky neukázala.
Počkat, cože?
Co tím chceš říct, že ses tam neukázala?
Já věděla, že se nikdy nemůžu měřit
s tvojí jedinou skutečnou láskou.
- A to je kdo? - Ty sám.
Legenda.
S ní jsem nemohla soupeřit.
Ale jako legenda mi už nepřipadáš.
Je tam nahoře všechno v pořádku?
Držím vám palce, kdyby vás to zajímalo.
Kocoure!
Dívej.
Tak co myslíš, brouku?
Mám počkat, až kočky ukradnou mapu a pak je zabít,
nebo mám prostě zabít všechny najednou?
Víš, tak mě tak napadá,
že si asi nevážíš hodnoty života.
Cože? To ne.
Například tyhle lidičky miluju.
Zpevněte hýžďové svaly. Potřebuji pevný povrch.
V každém dřímá dobro. V každém dřímá dobro.
Poslyš, Jacku, třeba se musíme ponořit o něco hlouběji.
P-pověz mi o svém dětství.
Jako dítě jsem toho moc neměl.
Jen milující rodiče, stabilitu, rodinné sídlo
a prosperující pekařský podnik, který bych zdědil.
Prostě samé zbytečnosti.
Ale jakmile získám své přání,
konečně budu mít tu jedinou věc, která mě učiní šťastným.
A to je?
Všechna kouzla na světě.
Jen pro mě.
A všichni ostatní ostrouhají.
- Žádám snad mnoho? - Ano!
Tak to se shodneme, že se neshodneme.
Tak jo, pojeďte.
Pomoc!
U všech rohatých, Jacku!
No, jak se říká.
Neupečeš pořádný koláč, aniž bys u toho nepřišel o tucet mužů.
To bylo příšerné.
To tvoje přání je příšerné.
Ty jsi příšerný!
Jsi nenapravitelné monstrum!
Proč ti to trvalo tak dlouho, ty troubo?
Ty nejsi moc upovídaná, viď?
Dobře, ty okno, já komín.
A co budu dělat já?
Ty budeš v klidu, Perrito.
Potřebujeme, abys zůstal tady a...
- Kryl nám záda. - Jo. Jo.
Budu záloha. Nepustím vás z očí.
Ruku na to, parto.
Můžeme?
Do toho, Sluníčkáři!
Sluníčkáři!
To jsem neschválil.
Jo, snaž se trochu víc.
No, bylo to tak narychlo.
Zapracuju na tom, ano?
Tak do toho, tygře!
Jen klid.
Připraven získat naše přání zpět?
"Naše přání"?
Napadlo mě, že když budeš hrát férově,
můžeme se o to přání podělit.
Podělit se o přání.
Je pryč!
Vstávejte!
Někdo šlohnul tu mapu.
Co se děje? Proč ten rozruch?
Ty jsi ji neslyšel?
Ta mapa je pryč.
Někdo ji vzal.
Ahojda.
Okrádáte nás, když jsme vás okradli?
To ne, žádný oplatky nebudou.
Jsi mrtvý kočičí žrádlo.
Dobrá, dobrá, dobrá.
Jej jen... tvoje!
Nemáš kam utýct, Tlapičko.
Opravdu? Tak uvidíme, co na to řekne mapa.
Ne!
- Naše chajda! - Můj med!
Co se to děje?
Ne, na to zapomeň.
To ne.
- Už jdeme, Zlatov.. - Mám to. Mám to.
Slez ze mě, ty nemehlo.
Vydržte! Už běžím, týme...
Pardón, pardón, pardón...
Nezatančíme si? Já tě povedu.
Moc horký!
Moc studený! Mrzne mi mozek.
Jo, to by šlo...
Co to...
Ne!
Hele! Nezapomněli jste něco?
Mají Perrita!
Neboj, s tímhle je najdeme.
Počkej, stůj!
Jeskyně ztracených duší
Kocoure, pozor!
Čičí!
Kocoure!
Dívej!
Tam, tam jsou. U vchodu.
Ty běž pro Perrita. Já najdu cestu ven.
Kocoure.
Ahoj, fešáku.
Co to má být?
Proč se tak ježíš, Amigo.
Co se to děje?
Zdravím, Kocoure. Gazpacho?
Už jsme se dlouho neviděli.
Vždycky je mi potěšením, vidět sebe.
Teď je to teprve pořádná oslava, když jsme tady všichni.
- Jo! - Fiesta!
Víte vy co?
Já vás prostě miluju.
Takže vy jste moje bývalé životy?
Odrazy starých dobrých časů.
Dobrá...
Když jsme byli větší, než sám život.
- Legenda. - Tančili jsme.
- Jsme silní. - Jako býk.
Vzpomínáš na tuhle?
Tak to by bylo. Máme po žížalách, co?
Kočky ukradly tu ukradenou mapu, co jsme ukradly
a my utřely nos.
Nebo můžeme být šťastní i bez toho přání.
Na co tady čekáme? Ty už se nevrátí.
Sbohem, fialové kalhoty.
Oni se vrátí - pro něj.
To je ale zubů.
Kocour a Čičí mě vždycky zachrání, když mě někdo unese...
což je docela často,
protože jsme tým.
- To je roztomilé. - Jo.
Jsme Sluníčkáři.
Ale ne! To je hrozné jméno.
No, my... my na tom pořád pracujeme.
Ty kočky přece nebudou riskovat život
pro tohle nedomrlý štěně.
Říkáš to jen proto, že ho chceš sežrat.
To ne. Chci ho jen pomazlit svejma zubama.
Přestaň přemejšlet žaludkem, Baby.
Vlastně přestaň přemejšlet vůbec, tečka.
Akorát si ublížíš, ty šášulo.
"Šášulo".
A proč bych měl poslouchat
nějakýho kaši-kradoucího-sirotka, jako jseš ty?
Vždyť ty nejsi ani medvěd!
Jsem víc medvěd, než ty.
Dostala tě.
Nejsi nic moc víc, než druhořadá Popelka.
No, od tebe to sedí, Baby,
protože víš, co jseš ty?
Na to si počkej.
Jsi hloupej, tlustej,
natvrdlej, nevzdělanej, boreliozou
prolezlej, zablešenej medvěd s opruzeninama.
Já žádný opruzeniny nemám.
Ale máš.
Opruzeniny!
Koukej zmlknout, ty malej trotle,
nebo z tebe vyřežu samorost.
A už v tom jedu taky.
Dobře! Tak jo, tak jo.
Vy všichni jste banda otravnejch,
medožravejch vo...
leklejch..., žvejkalů,
olezlejch... balvanů,
a hrozně funíte.
Líbí se mi jeho přístup.
To je nářez.
Plácáte a popichujete se a nadáváte si a kadíte a funíte.
Kéž bych měl podobnou rodinu.
Jako jeden sirotek druhém ti můžu říct, Zlatuno,
že jsi vyhrála první cenu.
Mně se taky líbí.
- Necháme si ho. - Cože?
Byli jste oloupeni. - Kam zmizel?
- To ne! Já říkal, že oplatky se nepečou. - Ne, Baby, počkej!
Včely nééé!
Bravo!
Ještě jeden kousek.
Ne, ne, omlouvám se, hoši.
Byla to zábava, co?
To jo, ale můžete mi prozradit, jak se odsud dostanu?
Musím se vrátit za Psem a Čičí.
Páni! Já myslel, že si půjdeš pro to přání.
Máš přece mapu. Nepotřebuješ je.
Jo, získej zpět tyhle životy.
Opět se staň legendou, od města k městu.
Kocour v botách!
Od oslavy k oslavě.
Kocour v botách kráčí sám.
Jo, Kocour v botách kráčí sám.
Nebyla ta legenda až tak veliká, že nezbylo místo pro nikoho jiného?
Legenda je pořád veliká.
To ty jsi malý.
Jo, změnil jsi se, kámo.
Slyšel jsem, že se teď kamarádí se psem.
A dokonce ani nemá svůj meč.
To je mi hrdina.
Stala se z tebe vystrašená micka.
Měli bychom mu říkat "Strašpytel v botách."
Ne, ne, ne, ne.
Vy jste to neslyšeli? Jmenuje se teď Okurčička.
To je děs.
Kde máš skleničku, Okurčičko?
Víte vy co? Jste banda pitomců.
Což je pro mě velice rozporuplné.
Najdu si cestu sám. Adios.
Myslíš si, že jsi lepší než my?
Bez nás budeš vždycky žít život plný...
Strachu...
Ty.
Já prostě miluju vůni strachu.
Je tak opojná.
Omlouvám se, že jsem ti pokazil párty s tvými minulými životy.
Nebo tvými skony,
jak je rád nazývám já.
Byl jsem u všech.
U každého tvého frivolního konce.
Ale ani sis mě nevšiml,
protože Kocour v botách se přece směje smrti do tváře, je to tak?
Ale teď už se moc nesměješ.
Ty nejsi žádný lovec odměn.
Ty jsi...
Smrt.
A nemyslím to metaforicky
nebo rétoricky nebo poeticky nebo teoreticky
nebo jakýmkoliv jiným vrtošivým způsobem.
Jsem Smrt, osobně.
A přišel jsem si pro tebe, Kocoure v botách.
Ale já pořád žiju.
Víš...
Já na kočky moc nejsem.
Ten nápad s devíti životy mi přijde absurdní.
A ty sis nevážil ani jednoho z nich.
Tak proč nám oběma neuděláš laskavost
a nezahodíš i tenhle poslední?
To je podvádění!
Nikomu to neříkej.
Utíkej, Kocoure v botách!
Vyslov svoje přání!
Tak do toho, jen utíkej.
Alespoň to bude zábavnější.
Utíkej!
Utíkej.
Hej, Kocoure.
Utíkej.
Kocoure! My jsme tady.
Kam to utíká?
To už je potřetí,
co jdeme kolem stejnýho šutru, Baby.
To snad ne...
Co mám podle vás dělat?
Ztratil jsem stopu.
Máš jen jedinej úkol.
Jedinou věc, díky který jsi alespoň trochu užitečnej, a to svůj nos.
A jak to tak vypadá, tak ani ten nefunguje.
- Zlatovlásko. - Začínám si myslet,
že s tím přáním to nebude tak horký.
- Nech toho, Baby. - Tak co to je?
Co znamená to "v pořádku"? Co je tak ohromně důležitý,
že jsme díky tomu zkejsli v tomhle strašidelnym lese?
Budu mít rodinu! O to jde.
Pořádnou rodinu.
Pak bude všechno v pořádku.
Takže to tvoje "v pořádku" znamená, že se nás zbavíš?
Tak mám pocit, že někdo vydrží jen tak dlouho,
dokud není snědená všechna kaše, co, Zlatovlásko?
Ale no tak.
Přece jste si nemysleli, že s váma zůstanu napořád?
Já přece nejsem medvěd.
Vždycky jsem se bála, že je to příliš dobré na to, aby to vydrželo.
A ať už si myslíš, že jsme tvoje rodina nebo ne,
jestli tě tohle učiní šťastnou,
tak ti to přání zařídíme.
Jdeme, bando.
Já musel bý hodný chlapec.
Hvězdo jasná, hvězdo krásná,
první hvězdo dnešní noci,
moc si přeji..."
Že já ti zase naletěla...
Čičí, ty to nechápeš.
Co nechápu?
Žes to na mě celou dobu hrál?
Já to přání potřebuju.
Ano? A víš, co jsem si přála já?
Najít někoho, komu bych mohla věřit.
Nikdy jsem nikoho takového neměla.
Ale myslela jsem si, že jsem ho našla
i bez toho přání.
Myslela jsem, že jsi to ty.
Ale ty pořád jen utíkáš.
Pořád ten stejný Kocour v botách.
Ale to já nejsem! Nejsem Kocour v botách.
Mám...
Mám svůj poslední život.
Potřebuji získat zpět své životy.
Bez nich, nejsem... nejsem...
Co? Legenda?
Pořád nemůžu soupeřit s tvojí jedinou pravou láskou.
Jen běž, běž si pro ně.
Hlavně ať mi nezkříží cestu.
Čičí, jde po mně Smrt!
Cože?
Už mi říkali všelijak...
ale Smrt nikdy.
To se mi líbí.
To je moje přání!
To je přání naší Zlatovlásky.
Chyť ho!
Uhněte mi z cesty!
Mám ji! Mám ji! Nemám!
To je moje.
Ale no tak. To je tvoje chyba.
Pane Hornere, potřebuju pomoct!
Znamenám si, ale teď mám tak trochu napilno.
Pane Hornere!
Začala lovecká sezóna.
Vymlátím z tebe duši
a pak si vezmu tvoje oblečení.
To bylo divný.
Ne, ne, ne...
Baby!
- Mami, pomoc! - Držím tě!
- Tati! - Už běžím, chlapče!
- Mám tě. - Pomoc!
- Vydrž! - Něco se děje!
Pomozte mi!
Pomóc! Ne, ne, ne.
Drž se, chlapče!
Nedokážu to zastavit!
Mami! Kloužu!
Já kloužu...
Já ti to říkala, Baby, ty máš svaly, já zas čáry.
Ano! Ano!
Ne!
Hej, Tlapičko, jak se ti líbí tyhle jablíčka?
Zhyň! Vybouchni.
Tlapička...
Tak jo.
Možná je načase pohřbít válečnou sekeru.
Tu brašnu jsem si neměl brát...
Já nevím, co si s tím počít,
ale jestli si myslíš, že ty životy tak potřebuješ...
Díky, Perrito.
Víš, já měl vždycky jen jeden život,
ale sdílet ho s tebou a Čičí
z něj udělalo něco zvláštního.
Možná je jeden život víc než dost.
Co to má bejt?
Kdo to je?
Přišel si pro mě.
Kocoure!
Ta honička se mi moc líbila,
ale mám pocit, že jsme oba došli na konec.
Vyvlíkneš se z toho jako zbabělec?
Utečeš zpátky ke svým životům?
Nebo budeš bojovat?
Zvedni to.
Dělej, zvedni to.
Copak se děje?
Tvoje životy se ti míhají před očima?
Ne.
Jenom jeden.
Už žádné utíkání.
Boj se mě, jestli si troufáš.
Tohle bude zábava.
Opravdu bys ho měl přestat pořád ztrácet.
Seznam se s mojí kočičí čepelí.
Zvedni to.
Vím, že tě nikdy neporazím, vlku,
ale za tenhle život nikdy bojovat nepřestanu.
Všechno si to pokazil.
Přišel jsem si pro jednu arogantní prťavou legendu,
co si myslela, že je nesmrtelná.
Ale už ji tady nikde nevidím.
Žij si svůj život, Kocoure v botách.
Nepromrhej ho.
Ty víš, že se znovu setkáme, viď?
Ano, sbohem, Smrti...
Když jsi mi říkal,
že po tobě jde Smrt,
myslela jsem, že jsi jen melodramatický.
To přání je tvoje.
Zasloužíš si někoho, komu můžeš věřit.
Už ho nepotřebuju.
Už mám, co jsem si přála.
A šlo to i bez kouzel.
Kouzelná svačinka.
Ježkovy voči...
Chvilku jsem se bál, že vylezu nahý,
ale moje šaty vyrostly se mnou. Paráda.
Díky ti.
Mám vás.
Poslední přání.
Je moje.
Hvězdo jasná, hvězdo krásná,
první hvězdo dnešní noci,
moc si přeji, přeji moc,
- splň mi přání... - Hornere!
Prosím, nepřejte si to. Prosím?
C-Co to děláš?
Prosím...
Ale vážně, neuhnal sis něco jako kýlu?
Pěkně prosím...
Úplné tůňky zranitelnosti...
To je tak roztomilé...
Proč si myslíš, že to na mě bude fungovat?
Copak nevíš, že jsem uvnitř mrtvý?
Mimochodem, krvácíš z nosu.
Jen jsem získával čas pro Sluníčkáře.
Čeho?
Španělské třísky!
Co jste to provedli! Ne!
Ta mapa. Moje přání.
Utíkejte!
Patří mně!
Hledáte snad něco?
Považujte to za moji rezignaci, pane.
Cože?
Čím jsem si tohle zasloužil?
Co konkrétně jsem...
Nádhera.
Nerada to říkám, ale neměli bychom si něco přát?
Čičí, jeden život strávený s tebou
je vše, co jsem si mohl kdy přát.
Zachránila jsi mi život, ségra.
Chtěla jsi si něco přát, ale neudělala jsi to,
protože jsi chtěla zachránit svoji rodinu.
A já se fakt bál.
A potom...
Tak se tím už netrap.
Komu bych pak asi tak jedla kaši, co?
Mrzí mě, že se ti to přání nesplnilo, Zlatovlásko.
Ale splnilo, Mami.
Splnilo se mi.
Všechno je tak...
jak má být.
Asi budu plakat.
Co takhle jít domů a uložit se na zimní spánek?
Poslyš, Zlatuno, ty jsi ale číslo.
Co na říct?
Vyhrála jsem přece první cenu.
Tlapičko, Kocoure.
- Zlatovlásko. - Medvědi.
Poslyš, Baby, nějaký nápady na další fušku?
Pamatujete na tu továrnu na koláče?
Mám takový tušení, že se tam
uvolnilo místo ředitele.
Rodinný podnik.
Jak vzrušující.
Nyní je ten správný čas promluvit si o etických obchodních praktikách.
Mám na čumáku mluvícího švába!
- Sundejte ho! Sundejte ho! - Nemrskej sebou.
Ne, ne, počkejte chviličku.
Poslyš, Perrito, ohledně toho tvého jména...
Pojďme ti nějaké vybrat.
Jo. Tak co třeba...
"Žvejkal."
Co ty na to...
"Žvejkal," co?
Mám to, mám to.
A co třeba'Jeff"?
Jeff?
Nevypadá zrovna jako Jeff.
Víte, pokud by vám to nevadilo,
klidně můžeme zůstat u "Perrita.
Líbí se mi,
protože mi tak říkají moji přátelé.
Pak tedy budeš "Perrito".
Upřímně řečeno, "Žvejkal" zní taky dobře.
Jo, ale ne.
Ještě na tom zapracujeme.
Chci, aby tato dovolená byla perfektní!
Nezapomněla jsi mi zabalit můj kapitánský klobouk?
Nezapomněla, guvernére.
A vaše kapitánské boty, váš kapitánský kabát
a vaše kapitánské pyžamo.
A co moje...
Moje loď!
Kocoure v botách!
Perrito!
Sluníčkáři?
Na tom jsme se nedohodli.
Jo, vypadáme směšně.
Pozdě. Už je to oficiální.
Hele, racek!
Drž kormidlo, Perrito.
Jasňačka.
Kam máme vůbec zamířeno?
Vstříc novým dobrodružstvím
a navštívit pár starých přátel.
Přeložil NUM71
Vy jste pořád tady?
www.titulky.com