Halló, halló!
ANGLÁNI JSOU TADY
Potřebujeme víc cementu. Kde je ta Yvette?
- Je v kuchyni s vaší ženou. Zápolej s tím. - Zápolej? Doufám, že ne kvuli mně.
Říkala, že ho přinese dolů, až bude hotový.
- Yvett, kde vězíš tak dlouho? - Přeci jsem nemohla jít lokálem s kýblem malty.
Je tam plno německých důstojníků.
Ale tuhle mísu má Edith na zadělávání nejradši!
Proto jsem taky mohla předstírat, že je v ní těsto.
- A nebylo to nikomu nápadné? - Jedan officír do ní dal prst a ochutnal.
- Pane Bože? A co tomu říkal? - Že tvoje žena konečně líp vaří.
Co to děláš?
Zaplácávám obraz "Padlé madony s velkýma balónkama" od Von Clompa.
A taky moc vzácne kukačky.
Jestli na to Gestapo příjde, tak mě zastřelí.
Jestli tvoje žena příjde na nás dva, taky tě zastřelí.
Žijeme v nebezpečné době.
Marie, běž nahoru a stoupni si ke dveřím.
- Když nekdo půjde, pořádně zadupej. - Dobře.
Potřebuju deset minut.
- Na položení jedné cihli? - Pan vedoucí zná své meze.
Není obeznámen s technikou pokládání cihel.
Zato se vyzná v technice v pokládání všeho ostatního.
Běž na své pracopiště!
- René, má lásko! - Yvett, má květinko!
Jsi ten nejpřitažlivější muž, jakého jsem kdy poznala!
Nech mě, ať tě políbím, ať tě sevřu v náručí!
Ne, ne, moje kapustičko, ne!
Musim to vrazit dovnitř, už mi to tvrdne.
- René, René! - Jde sem moje žena!
René!
Vzadu, na Yvettině blůze, jsou dva černé otisky rukou.
To si přišla až sem do sklepa, jen aby si mi řekla tohle?
- Ty otisky jsou stejně velké jako tvoje ruce. - Pochopitelně!
Když jsem slyšel kroky, myslel jsem, že jde Gestapo.
Tak jsem si utřel ruce do Yvettiny blůzy, abych zamaskoval tu zeď.
Ty myslíš na všechno.
Taky doufám.
Mám pro tebe zprávu. Michelle čeká nahoře.
Michelle?
Ta od partizánů. Hned jsem nahoře. Polož tam tu cihlu.
Nemám zkušenosti s pokládáním cihel!
Tak si představ, že to je německý důstojník.
- Nepodezírá nás, viď, René? - Ne, vůbec.
Vnucuju jí myšlenku, že už mě tyhle věci nezajímají.
A to ti věří?
Nemůže jinak. Zavírám jí na noc do almary.
Michelle je tam vzadu.
Neměla bych zazpívat, abych odvedla pozornost?
Ne, nechci přijít o další zákazníky. Radši tam pojď se mnou.
Psst, pojď se mnou dozadu.
- Psaníčko by bylo diskrétnější. - Ne vy, Marie!
Teď je mi jasné, proč se mi nedařilo.
- Kde je Michelle? - Jsem tady!
Dej to pryč! Mohla bys způsobit randál, o díře ani nemluvím.
- Kdo je v lokále? - Sedm německých officírů ...
a dva od Třetích pancéřových granátníků.
Ah, nebezpečí nehrozí.
- Kde jsou ti dva britští letci? - Skrývají se v pokoji mé matky.
- A padělatel? - V lokále, převlečen za pianistu.
Doprovází mě, když zpívám zákazníkům.
Je mizerný pianista, ale když zpívá moje žena nikdo si toho nevšimne.
Hosté si zacpávají uši sýrem.
Všichni ke mně.
Dobře mě poslouchejte, nebudu to víckrát opakovat.
Mohla bys v tom případě prosím mluvit pomalu?
Na to nenáme čas. Dostala jsem informaci, že tě mají vyslíchat Němci.
Cože?
Jde o spolehlivý zdroj, je to dobrá informace.
Teda pro mě je to ta nejhorší informace, kterou jsem kdy slyšel.
Odhalili naše krycí povolání?
Žádné nemáme, ty kremrole vylízaná.
Já jsem majitel kavárny a ty jsi moje žena.
Buď od té lásky a vyhýbej se složitým výrazům, které nechápeš.
Snad nemají podezření, že tady ukrýváme ty letce?
To nevíme, ale jejich metody známe dobře.
Můžou vzít tvojí ženu a mučit ji před tvýma očima.
- Oh, René! - Neboj se, nic jim při tom neřeknu.
No, jejich metody jsou nevybíravé, ale na druhou stranu si můžou vzít do parády tebe a vytlouct z tebe vše, co víš.
Ale já toho moc nevím. Jen, jak se jmenuješ,
a že tady ukrýváme pár britských letců.
A pak je tu ještě vysílačka pod postelí a seznam šifer.
A ve sklepě jsou balónky
a obraz "Padlé madony s velikýma kukačkama".
Vidíte, pamatuje si mnohem víc než já.
Jí by měli vyslíchat.
Tady, vem si ten prsten.
To je od tebe milé, ale já šperky nenosím.
Prsten je dutý. Uvnitř je pilulka.
Jestli tě budou vyslíchat a nebudeš moc vydržet tu bolest, spolkni ji.
Ah, to je na utišení bolesti!
- Nebudeš cítit nic. - Na jak dlouho?
Navěky.
Pane Bože, já toužím jen po klidém životě!
Po tom prášku ho mít budeš.
Víš určitě, že pro mě pošlou?
Haló, haló.
Kavárna René.
To je pro tebe.
Haló? To je plukovník Von Strohm! Co mu mám říct?
Chovejte se normálně.
Haló, plukovníku? Jsem rád, že zase slyším Váš hlas.
Přejete si zamluvit stůl? Ne.
No, a kdy nás zase navštívíte plukovníku?
Chcete, abych navštívil já vás.
Víte, to není tak jednoduché, plukovníku. Nevím, kam dřív skočit.
Mám na krku kavárnu, kuchyni a ... a svoji ženu a mám bohužel píchlé kolo.
Ne, nebude třeba posílat obrněný vůz. Ne, příjdu sám.
Ano. Sbohem.
Rychle. Pohorky, batoch a udělej mi pár chlebů na cestu.
Ale německé velitelství odtud sotva 2 minuty.
Možná, ale já mířím na pobřeží.
Neblázni.
Když zmizíš, tak to tu srovnají se zemí a vás všechny zastřelí.
Ne. Ty tam musíš jít a vylhat se z toho.
To dělám pořád a už mi dochází inspirace.
Pane plukovníku, podívejte.
Schází nám jen kleště na otočení kohoutku
a kousek gumové hadice k připojení plynového podpalovače.
Pak budeme mít krásný ohýnek, kdykoliv se nám zachce.
Výborně, Hansi. Ihned vše objednej.
Plukovníku, je tu nějaký člověk.
- Je z Gestapa? - Ne. Je Francouz a je velmi nervózní.
Plukovníku, co když je to Gestapák převlečený za Francouze?
Máš pravdu, Hansi. Musíme být opatrní. Jak se jmenuje?
- Monsieur René. - René z kavárny. Ať vstoupí.
Plukovník Vás očekává!
Oh, plukovníku, jaká čest být přijat ve vaší nádherné zrekvírované kanceláři.
Dovolil jsem si Vám přinést pár prostých, bezcenných dárečků.
Láhev "Château Lafite" ročník 37,
pár dobrých doutníků, které jsem si schovával na konec války,
ale jelikož si vedete tak dobře, tak si je můžete vzít už teď,
Kousek sýra, trochu koňaku, samozřejmě "Napoleon",
a lahvičku parfému, pro Vaši pravou ruku.
Děkuji mockrát, ale já se nevoním.
Ne pro Vás! Pro Vaši sekretářku. Tuto mladou, krásnou dámu.
- Ten zářný příklad německého ženství. - Oh, děkuji.
- Tak co si přejete, plukovníku? - Chceme, abyste odpověděl na pár otázek.
- Budete potřebovat ještě něco, plukovníku? - Potřebujeme něco, Hansi?
Ano, plukovníku. Potřebujeme kleště a kus gumové hadice.
Ach ne! Kleště a gumovou hadici ne! Řeknu Vám všehno, co vím!
Chceme zprovoznit plynový podpalovač.
Plynový podpalovač?
Řeknu Vám i to co nevím!
Posaďte se, René.
- Jde mi o vážnou věc. - Nemyslim si, že bude vážnější než ta moje.
Víme, že ukrýváte britské letce
a pomáháte jim k útěku.
Já vím, že to víte, plukovníku.
Ale dovolte, abych Vám připomněl, že pro Vás ukrývám velmi cenný obraz,
který chcete po válce prodat.
Jedna - jedna.
Nemluvě o kukačkách nevyčíslitelné ceny.
Dva - jedna.
Ne, Hansi, nula - nula.
Protože mi ten obraz předáme Gestapu.
A oni nás nechají napokoji,
protože jim předáme taky Vás.
Ale, plukovníku, ten obraz Vám měl po válce zajistit penzi.
S ním jste si mohl koupit svou Berhtesgaden někde v horách.
Když ho vydáte, nebudete mít nic.
A když vydáte mě, tak kavárna už nebude to, co bývala.
Bez milého, laskavého, štědrého René.
Který je duší každého večírku.
Opravdu žalostné, René, ale namáme jinou možnost.
- Ale tvoje pohostinost nám byla milá. - Ano, toho jsem si všiml.
Vždy jsme tě považovali za přítele.
Ale já se na Vás dívám stejně, plukovníku.
A na kapitána a na tu mladou dámu, s těma vel ...
Nám všem je velice milá.
To je to poslední, co chceme, abys trpěl v rukou Gestapa.
Jste velmi ohleduplný, plukovníku.
A proto ti dám tento prsten. Uvnitř je pilulka.
Spolkneš ji.
A za půl druhé vteřiny budete jako mrtvý brouk.
Myslím, že na Vaši laskavost nikdy nezapomenu, plukovníku.
Možná, že by René chtěl dát jednu své ženě?
V takové chvíli to neudělá radost ani Francouzovi.
Vem si to.
Plukovníku, hlavou se mi honí jeden takový nápad.
Co kdybychom podstrčili Gestapu jen kopii toho obrazu?
Ty máš kopii?
Ne, ne. Ale třeba by nám ji namaloval nějaký ... , jak bych to řekl, padělatel.
Znáte nějakého?
No, v naší branži se člověk setká s kdekým.
- Musel byste mu ovšem zaplatit. - Kolik?
No, peníze znamenají tak málo v těchto těžkých dobách, ale ...
Snad by stačilo "Château Lafite" ročník 37
a pár dobrých doutníků a trochu koňaku.
- A copak ten sýr? - Sýr si můžete nechat.
Ten se bude hodit, zacpem si jím uši až jeho žena bude zpívat.
Dámy a pánové, nyní Vás kavárna René zve na svůj kabaret,
kde Vám dnes večer zazpívá madam Edith.
Oh, moji drazí přátelé. Děkuji Vám za přivítání.
Nějaké zvláštní přání?
V tom případě Vám zazpívám oblíbený šlágr "S tebou pod pařížskými mosty".
Prosil bych velkou sýrovou mísu, ale rychle!
Oh, Yvett, to bylo jako zlý sen.
Myslel jsem, že se odtamtud živý nedostanu.
Pálili na mě otázku za otázkou, ale nic ze mě nedostali.
Oh, René. Jsi tak statečný. Když jsi tam byl, zapálila jsem svíčky.
- Modlila jses za mě? - Nešel nám proud.
Yvetto, už jsem nedoufal, že tě ještě někdy sevřu v náručí.
- Oh, René! Má lásko! - Oh, Yvett! Má květinko!
Už skončila?
Ten emantál se mi neosvědčil.
Je děravý, jako cedník.
Dobrý večer!
- To je Her Flick! - Ten z Gestapa?
Ten z Gestapa!
- Přejete si stůl? - Tady ne. Objednal jsem si separé.
René Vám je rezervoval, her Flick. Pojďte prosím za mnou.
Zrovna jste zmeškali kabaret, ale to nevadí. Později Vám zazpívám soukromě.
Není třeba.
Tohle je naše separé, her Flick. A tohle jsou staré svícny mé matky.
To je přiměřené.
- Ihned mi přineste láhev vašeho nejlepšího vína. - Jistě, her Flick.
Vy, budete sedět tady.
Jste tak energický a dominantní. Je to vzrušující.
Ano.
Velmi opatrně, to je naše životní pojistka.
Klidně by to mohl být náš rozsudek smrti.
Monsieur Leklerku, podívejte se na tohle!
Oh, to je "Padlá madona s velkými balónky".
Svedete ještě jednu?
Tři velké balónky?
Dokážete udělat kopii toho obrazu?
Kopii podpisu, ano. Obrazu ...
ne.
- Ale vy jste padělatel. - Ano, ale ne obrazů.
- Pane René! - Co?
Otto Flick je v zadním pokoji.
A Anglie Vás bude volat za minutu vysílačkou, takže máte spěchat do podkroví.
Jak blízko katastrofy žijeme v tomhle světě pláště a dýky.
Mám ho zase schovat?
Jo, ale nazazdívej ho. Třeba nám Michelle pomůže a sežene lepšího padělatele.
Ahoj, mammá.
- Co se děje? Proč boucháš tou holí? - Abyste mě slyšeli.
Celý den jsem sama, nikdo sem za mnou nepříjde.
Jaký ubohý život má tvoje matka.
Musí civět do stropu a pojídat cibulovou polívku.
Nic než cibulovou polívku.
Počkej nebo to tu bouchne! Musim otevřít okno.
No, konečně si přišel za svou vetchou, nemocnou tchýní.
Vypni motor!
Reproduktor neporušen.
- Dones šifry. - Kde jsou?
Ve skříni.
- Hello. - Hello.
Zůstaňte, kde jste.
Haló, Lelku, slyšíš mě? Přepínám.
Haló, haló, tady je Lelek, slyším Vás hlasitě a prskavě.
Pošlete zprávu, prosím.
- Dítě se narodí o týden dřív. - Najdi to v té knížce.
Dítě se narodí o týden dřív.
Oh, moje dcerunka, nebesa buď pochválena, dočkám se vnoučete.
Co to plácáš! Nikoho jsem do jinýho stavu nepřived.
No a kdo teda?
Právě to hledáme v knížce.
Tolik cizích lidí ... Není ti hanba?
Znamená to, že dneska si vyzvednou ty dva letce.
To je o týden dřív, ale budu rád, když už je neuvidim.
Haló, haló, vaše zpráva pochopena, přepínám, vypínám a tak vůbec.
- René! - Co?
Teď mě dobře poslouchej, nebudu to víckrát opakovat.
- Letci musí okamžitě pryč. - Ale nemůžou odejít hlavním vchodem.
Je sledován a všichni jsou vyslícháni.
V tom případě zmizí zadem, oknem tvojí kanceláře.
Tamtudy už vůbec ne. Her Flick tam večeří s Helgou.
- Tak utečou tímhle oknem. - Ale my tu nemáme žebřík!
Vemte ty prostěradla a svažte je dohromady.
Dobrý nápad!
Oh, božínku to ne. Jak se můžeze takhle chovat k vlastní matce?
Není nic snažšího!
- A teď chci vidět dobré, pevné uzly. - Ano, samozřejmě.
Jo, Michelle, abych nezapomněl, musíme udělat kopii "Padlé madony s velkýma balónkama".
- Ať ji udělá pan Leklerk. - Neumí malovat.
Neumí ani hrát na piano.
Hosté si zacpávají uši.
My už nikoho nemáme, ale můžeme ji poslat do Anglie, kde nám kopii udělají.
Pošleme ji s těma Britama.
Jasně. Yvett, skoč pro ni.
Tak a teď dáme postel k oknu
a přivážeme k ní prostěradla.
Ven, hoši, ruku k dílu.
- Postel k oknu. - Pojďme!
- Mohu se zeptat proč? - Vylezete tamtudy ven.
A neschoďte ze střechy žádné tašku, dole je Gestapo.
Rozumím.
Dobrou chuť a ať se Vám u nás líbí.
- Už nás nerušte. - Ne, her Flick.
Helgo, snad byste měla vědět, že jsem měl postranní úmysly, když jsem Vás sem pozval.
Abych řekla pravdu, nepřekvapuje mě to.
Nejsme tu jen ptoto, abychom jedli a pili.
Je velmi vzrušující být s mužem, který ví, co chce.
Samozřejmě.
Způsob jakým jste objednal dezert, mě celou rozechvěl.
Proč ze mě všichni mají takový strach?
Ve skutečnosti jsem docela měkký.
Neberte mi iluze, her Flick.
Víte, že jsem se nechtěl dát ke Gestapu?
Ale můj kmotr, Heinrich Himmler, na mě tlačil.
To víno se mi moc nezdá.
Myslím, že majitel má lepší láhve schované ve sklepě.
Asi máte pravdu, her Flick. Rozehřálo mi celé tělo.
Na druhé straně, teď když mělo možnost se nadechnout,
zanechává velice jemnou pachuť.
- Už je ten medvěd na zemi? - Ne. Leze sem zpátky!
Cože? To je idiot!
Jsem tady, nesu Vám ten obraz.
Jak dlouho ještě bude s náma válka tak nedůstojně zacházet?
Ty si stěžuj?
- Ty prostřeradla jsou moc krátký! - To nemůžeš seskočit?
- Ze šesti metrů? Nejsem parašutista! - Co se děje?
Tohle je moc krátké. Budou muset jít hlavním vchodem.
Ale tam je můžou chytit Němci!
Němci?
Nezmiňujte se o Němcích před mou matkou, hrozně dlouho potom uklízím.
Zbývá nám jen jedno řešení. Budou muset odejít převlečení za Němce, v německých uniformách.
"Německé uniformy", řekne si.
- Kde je máme vzít? - Nemůžou nám pomoct děvčata?
Yvetto, drahá, sladká, nevinná Yvettičko.
Jistě víš, že bych tě o to normálně nežádal, ale budeš to dělat pro Francii.
- Já to budu dělat za 1000 franků. - A co Marie?
Ta to uděla za 750.
Připadáte mi trochu přetažený, her Flick.
Mám za sebou těžký den, není to snadné, když Vás nenávidí taková spousta lidí.
- Vzlášť, když je někdo tak citlivý. - Nesete to velmi dobře.
Ne tak dobře jako vy.
- Tohle Vás možná uvolní. - Ne.
Ale líbí se mi to.
Ty nás žádáš, abychom ti půjčili své uniformy?
Plukovníku, věřte mi, je to jediný způsob, jak dostat obraz do Anglie a udělat kopii.
Ale, plukovníku, když Gestapo příjde na to, že jsme pomáhali britským letcům k útěku,
nemyslíte, že se budou zlobit?
Jestli příjdou ...
Jestli příjdou na ten obraz, tak se budou zlobit!
Koukejte ...
Koukejte, budete nahoře s děvčaty
a Vaše uniformy budou nenápadně ukradeny.
Po krátké, ale velmi příjemné, přestávce Vám budou vráceny.
Tak co Vy na to, plukovníku?
Koukněte, děvčata už čekají.
Bude čas na leteckou kuklu a mokrý celer?
Jasně!
Souhlasím.
A co ty, Hansi?
No, já ... já si říkám, co asi moje ženuška v Berlíně.
A co Marie a ruční šlehač?
Tak si myslim, že Berlín je hodně daleko.
Moje žena má podobnou velikost jako Marie. Teda na výšku myslim.
Je to zařízené, ale nezapomněňte na holínky.
Holínky? Za holínky chci příplatek!
Jejich holínky!
Kvádra dolů, chlapci, uniformy tady budou co nevidět.
Super!
Co to dělají?
Jen se svlékají, aby se mohli převléknout.
Nesmějí si sundávat kalhoty před mou matkou.
Ne, ne ...
Vždyť je válka, já to chápu.
Hey, zůstanem tady, koukni na ty fešandy!
- A hoďte sebou, hoši. - Myslíte, že máme čas?
Nemyslím je, ale ty šaty.
Vy Francouzi nosíte moc pěkné šperky.
Děkuji.
I já mám cetku, která vyvolává veliký obdiv.
Skutečně?
- Mohu Vám ji ukázat? - Jestli musíte, tak ano.
Oh, ano. Jaké nádherné, blonďaté vlasy.
- Oh, ano! - Uvnitř je obrázek.
Podívejte.
Ano, nádherné.
Bohužel se musel dát ostříhat, když vstoupil do armády.
Jsou připraveni?
Jsou převlečeni, ale nevypadají moc věrohodně.
Oh, můj Bože!
- Vždyť nemají ten obraz. - Prosím?
"Padlou madonu s velkýma balónkama."
- Mládenci, zapomněli jste obraz. - Nezapomněli, vyndali jsme ho z rámu.
A kde teda je?
Pro Boha svatýho, snažte se vypadat víc Německy.
Rozumím.
Dobrou noc, pánové, a přijďte zase brzy.
Pozdravujte Fuhrera. Heil Hitler.
Heil Hitler!
A sakra, nazdárek.
Nazdárek.
Hansi,
támhle jdou naše uniformy.
- Slíbili, že je vrátí do 15 minut. - To bylo před 10 minutami.
Jak rychle ta válka běží, když si člověk užívá.
Pojedeme na motorce.
Translated by McJohn@email.cz