Halló, halló!
Nejspíš Vám vrtá hlavou, co dělám ve spižírně své kavárny,
když sedím vedle plísňáku. Prozradím vám to.
Tenhle sýr přímo zbožňuju.
Taky proto, že má žena Edith je veliká žárlivka
a jedině ve špajzce se mohu scházet s Marií.
A Marie ... Mariánka je do mě zamilovaná,
takže kdykoli to jde, utíkám sem, abych se s ní pomazlil
a ďobnul si trochu toho sýra.
- Marie, ty moje kapustičko! - René, ty můj celerku!
- Přinesla jsi podnožku? - Tady je.
Tak si na ní stoupni.
René,
- vždyť ty jsi začal beze mě! - Jak jsi to poznala?
Protože máš plísňák na kníru.
René, vezmeme se, až bude po válce?
- Ještě ani nedozní zvony vítězství! - René, jsi tak romantický!
- Já vím, já vím.
- A určitě nikdo neví, že jsme tady? - Živá duše!
Pst, René!
Neboj se, to je Michelle od partyzánů. Ta to nikdy nezopakuje.
Dobře mě poslouchejte, nebudu to víckrát opakovat.
Dneska sem do kavárny dopraví vaši novou vysílačku.
Přinese ji k vám monsieur LeClerk přestrojený za prodavače sýra.
Ponese kufr, který bude obsahovat sýr.
- A jak ponese tu vysílačku? - Má falešný zadek.
A k čemu je mu potom kufr?
Falešný zadek má kufr. Sýr je nahoře a rádio v tajné přihrádce.
- Co s ním mám dělat? - Schováš ho pod postel své tchýně.
Jestli strčím ten sýr pod tchýni, určitě se o něj popere s myšmi!
- Tak ho ulož sem! - Teď jsem objednal sýr na celý týden,
- nemůžu mít tak velké zásoby! - Nabízej sýrové omelety nebo suflé,
udělej večírek s fondue!
Je příliš pozdě udělat z pana LeClerka prodavače smetáků.
- Ona odešla? - Ano!
Partizáni, mají fůru nápadů, ale nikdy je nedomyslí do konce.
Marie!
To je manželka. Čas vypršel.
- Budeš moct přijít zítra? - Samozřejmě!
Nezapomeň tady to štokrle.
No jasně.
Holka jedna, pořád se někde fláká.
René, musíš si promluvit s naší Marií, věčně si někde válí šunky.
Neměla by se válet bez tvého svolení.
Taky, že ne!
René, máš jít hned tam dozadu.
Edith, utři pořádně bar! Jdi příkladem personálu, ano?
Haló? Je tu někdo schovaný? Někdo, kdo mě chce? Ano?
Ano! Já tě chci!
- Yvettko, ty moje malá kapustičko! - René, ty můj velký baklažáne!
- Petrželko! - Mrkvičko!
- Brokolice! - Celerku!
Až budeme moc staří na milování, bude z nás báječná polívka.
René, vezmeme se, až bude po válce?
Ještě ani nedozní zvony vítězství!
Oh, René, v kníru máš zbyteček sýra!
Zrovna jsem si uďobl kousek ve špajzu.
René, co mají znamenat ty ruce kolem Yvetty?
Ty ženská jedna hloupá,
že mám ruce kolem Yvetty, může znamenat pouze jedinou věc.
Zrovna jí učím sebeobranu!
Ti Němci se ožerou a hned se sápou po našich děvčatech!
Snažil jsem se ji naučit odrazit je.
Teď si Yvett představ, že jsem opilý Němčour. Ukaž mé ženě, co bys mi udělala.
- A jsi si jistý? - Ano, do toho, nešetři mě!
To je fantastické!
- Ukaž mi to ještě! - Později!
Co když ten opilý Němec napadne mě?
Než by byl tak nepříčetný, přestanem mu nalévat.
Drahoušek René, tak moc na mě pořád myslí.
To můžu potvrdit.
Abych nezapomněla, je tu plukovník, chce si s tebou promluvit.
Za chvilku ano, dává mi zabrat kýla.
Nevěděla jsem, že máš kýlu.
Až do teď jsem ji neměl.
- Ten nový chlapík, co to tady vede ... - Reného bratr ...
- Z teplých krajin. - Jsou si až zázračně podobni.
Jako všechna dvojčata.
Jen bych řekl, že ten nový je ještě půvabnější, než jeho bratr.
- Ten, kterého jste zastřelil. - No, ano.
- Nemyslím, že Vám to má za zlé. - Právě naopak!
Zdá se být velmi vřelý a přátelský. Dokonce objednává mé oblíbené doutníky.
Dobrý den pánové, Helgo.
- Chtěl jste se mnou mluvit, plukovníku? - Ach ano, mezi čtyřma očima.
Poručíku Grubre, nechte nás o samotě. René a já, musíme něco probrat.
Samozřejmě.
- Posaď se René. - Ano, plukovníku.
Zítra v poledne herr Flick z Gestapa
naloží obraz Padlé Madony s velkými balónky do vlaku do Berlína.
Herr Hilter řekl Himmlerovi, aby ji pro něj vyzvedl.
- Chce ho dát Evě k narozeninám. - Potřebuji padělek z tvého sklepa
- a ty obrazy vyměnit. - Vždyť jsem ho sotva zazdil!
Dobře, deset minut s krumpáčem a zase ho máte ... Jo jěště něco,
Mám vaše nové uniformy nahoře v almaře.
Ty tam nechej, později se budou hodit. A teď vám řeknu, co uděláme.
Večer na můj příkaz zavřeš kavárnu,
aby moje soukromá společnost mohla oslavit výročí spálení Reichstagu.
Každý rok máme veliký flám.
A co se dělá na takovém velkém flámu?
Pijeme spoustu piva, holky se obléknou jako Hitlerjugend,
a pak my všichni tančíme tradiční bavorské tance.
Děvčata mají odhalená kolena!
- To je asi hodně zábavy. - To ano!
Ale jak nám to pomůže získat zpátky obraz Madony s ...
Zatímco se bude herr Flick bavit, obrazy Padlé Madony se vymění.
Ale plukovníku, jak si můžete být jist, že herr Flick přijme Vaše pozvání?
- Tady právě zapracoval mozek. - Proto je taky plukovníkem.
Helga ho bude informovat o tom večírku a řekne mu, že není pozván.
Stačí nepatrný náznak a vytáhne to ze mě.
To vzbudí jeho ...
To vzbudí jeho pozornost a za každou cenu bude chtít být při tom.
Mám jedinou otázku, plukovníku.
- Kdo ten večírek zaplatí? - No, my!
Bude uhrazen z fondu na opravu obrněných vozidel.
Ale za obnažená kolena budou chtít děvčata příplatek.
To se vyplatí ... Když získáme ten obraz.
V tom případě já i děvčata se Vám budeme věnovat, jak nejlépe budeme umět.
- René, ty tam nebudeš. - Ne?
Ne, ty pod pláštíkem večírku budeš ve štábu herr Flicka vyměňovat obrazy.
- Ale to mi připadá trochu riskantní. - Zařídíme, že to bude úplně bez rizika.
Ale když je to tak, proč to neuděláte sami?
- Musíme pořádat večírek! - Ale můžu ho uspořádat já!
Jenže ty neznáš staré tradiční bavorské tance!
- Naučím se je, učím se rychle ... - Myslíš?
- Předveďte mu to! - Ano.
Raz, dva, tři!
No jo, to by nejspíš chvilku trvalo.
Helgo, ihned jeďte za herr Flickem a ať z vás vyždíme tu informaci.
Ano, plukovníku.
Sýry, sýry!
Vidím, jak do mé kavárny vchází typický prodavač sýrů.
Omluvte mě. Děkuji.
- Kupte si chutné sýry ... - Přestaňte.
- ... sýry. - Sklapni!
Sklapni!
Děkuji, prodavači sýrů. Rád koupím všechno vaše zboží.
Všechno?
To mám ale štěstí.
Ještě nikdy jsem neudělal takové terno při prodeji sýrů.
Dobře, to znamená, že si můžete dát odchod, sýronoši.
To jsem já, LeClerk.
No ne!
Ta vysílačka je už zapojená
a náhradní baterie je v holandským Eidamu s knoflíkama.
Tvář toho prodavače sýrů je mi nějak povědomá.
Ano, víte ...
Je to hodně malá vesnička a počet partnerů je omezený.
- Doufám, že mám připravený požiteček. - Jistě, vaše oblíbené doutníky!
Tak se kvůli mně namáháte, je to skoro dojemné.
Děkuji.
Tuhle melodii vůbec neznám.
Ani já ji neznám dobře.
Na zdraví!
Omlouvám se.
Pierre má radost ze svého nového kola.
To opravdu rád slyším. A kdo je Pierre?
- Ale to je jen jeden hoch z vesnice. - To kolo jste mu dal vy?
Ne, ne!
Tak proč mi říkáte, že z něho má radost?
Dnes má člověk radost z tak mála věcí. Já jen tak, aby řeč nestála.
- Philippe a Jean si jdou zaplavat. - Zavři hubu!
To je dobrý nápad! Jsou to Pierrovi kamarádi?
Já bych řekl, že ano.
Jsme hodně malé místo a je tu jen jedna řeka.
Eloise čeká návštěvu čápa.
Ach Bože! Kdo to má na svědomí?
Vypadá to na Pierra.
Ten jediný má kolo.
Dobře poslouchej!
Budu na vás čekat v jednu po půlnoci za kůlnou.
Nashledanou v jednu!
Už sklapni!
Dobře, herr Flick, řeknu vám to. Už déle nevydržím pohled vašich pronikavých očí!
Plukovník a kapitán chtějí uspořádat večírek na oslavu spálení Reichstagu.
Aha, velký flám!
- Budou dívky oblečené za Hitlerjugend? - Ano, herr Flick.
- A obnaží kolena? - Jste důsledný, do všech detailů.
Přijdu tam neohlášen!
Neexistuje místo, kam Gestapo nemůže!
Mně to nemusíte říkat, herr Flick.
- Vy půjdete také! - Rozkaz, herr Flick! Obnažená kolena?
- Pokud nebudete chtít urazit führera! - Rozkaz, herr Flick!
Již dlouho pozoruji, jak je váš zrak přitahován k tomu obrazu.
- Jsem jím fascinována. - Prohlédněte si ho z blízka!
Rozkaz, herr Flick!
Přejete si, abych si prohlédla něco konkrétně?
- Připadá vám všechno pravé? - Velmi.
Svěřím vám tajemství, je to padělek.
Ne, herr Flick, tohle je originál!
Nechala jste se oklamat.
Originál je srolovaný v mých gestapáckých holínkách.
- Padělek mi zhotovili před pár týdny. - Ale, herr Flick, proč?
Padělek odejde do Berlína. Originál po válce hodlám prodat.
Proč mi to říkáte?
- Protože se za mě provdáte. - Herr Flick ... Nevím, co na to říct!
- Neřeknete nic, dokud vás nevyzvu! - Rozkaz, herr Flick.
Božíčku, to už je tolik hodin, musím se vrátit ke svým povinnostem!
Dnes máte po službě!
Jsem velmi svědomitá! Mám ještě spoustu papírování.
Uděláte to zítra! Dneska mám jiné plány!
Objednal jsem štábní vůz a dvoučlennou eskortu na motorkách.
Společně budeme projíždět krajinou
a nahánět hrůzu francouzským venkovanům.
To bude legrace!
Edith, Yvett, Marie!
Leží tu stará nebohá žena a slábne nedostatkem výživy.
Jak dlouho můžu ještě takhle žít?
Ale mammá, nerozčiluj se. Zrovna ti ohříváme tvou cibulačku.
Cibulačku?
A máme pro tebe návštěvníka.
Brzy se tu objeví andělé, kteří už mě volají.
Ó Bože dobrý! Jsem na tom hůř, než jsem myslela!
Musím se vyzpovídat.
Podváděla jsem, kradla jsem, lhala jsem a měla jsem spoustu milenců,
- v abecedním pořádku to jsou ... - Mammá!
To není jeptiška!
To je Michelle od partyzánů!
Nevšímejte si mě. Blouzním z té horečky.
- Kde máte ty britské letce? - Schované, kde je nikdy nikdo nenajde.
- Hello! - Hello!
Ahoj mládenci, teď mě dobře poslouchejte!
Edith, proč mám v pokoji tolik trpaslíků?
Ticho, mammá!
Poslouhejte mládenci, dali jsme pokec s Londýnem a vám dvěma schválili loď.
- Skvěle! - Kdy odplouváme?
Jakmile padělatel dodělá ty vaše papíry. Kde je padělatel?
Přímo na dosah ruky, ve skříni.
Jak jste daleko s paděláním dokladů pro britské letce?
Skončil jsem, všechny doklady jsou hotové.
- Výborně. - Ještě něco?
- Momentálně ne. - Fajn!
- Nejspíš poplujete dneska v noci. - Skvěle! - Ahoj!
Co jen si počít mám, láska je jenom hrou,
jen hrou bláhovou,
když mne milujou, jsem v ráji.
Muži se chvějí, jak moc jen já vím,
jen já rozumím, na frontě není ...
Poručík Gruber ...
Je pohledný muž.
Snad ne i ty?
Budu o hodně šťastnější, až tu bude Helga a herr Flick.
Jinak se René může dostat do pěkné šlamastiky.
To máš fuk, my máme alibi. My sedíme tady.
Fanny,
- Přinesl jsem ti cibulačku. - Fuj, ne, nechci ji.
Co to děláš?
Edith a René odešli na tajnou akci a možná se už nikdy nevrátí.
Takže chci splnit poslední přání své dcery.
- A jaké to je? - Dávat bacha na pokladnu.
Já bych mohl dávat bacha na pokladnu!
Ano, ale taky bys do ní hned strkal ruku.
Když mne milujou, jsem v ráji ...
A nyní, milí kolegové důstojníci vítězné armády,
v souladu se starou bavorskou tradicí sem zvu pro vaše rozptýlení
Grunhildu, Eriku, Hildu, lnge, Yvett a Marii,
jako Hitlerjujend!
Z našich děvčat jsou moc pěkní chlapci, viďte!
Skutečně! Skoro bych se nechal ošálit!
- Heil Hitler! - Heil Hitler!
Klap!
Fakt, že jsem služebně starším příslušníkem Gestapa
a nebyl jsem pozván na vaši sešlost, nechť vám nebrání v dobré náladě.
- Povolíte nám pokračovat, herr Flick? - Samozřejmě.
Alberte, hudba!
- Kdo tady nosí pití? - Obslužte se sám, herr Flick,
- všechno je zdarma. - Chvályhodné.
Plukovníku, mám špatnou zprávu.
Herr Flick si také nechal udělat padělek Padlé Madony s velkými balónky od Von Clompa.
A ten padělek visí na stěně Flickova bytu.
A kde je pak originální Von Clomp?
Srolovaný v gestapáckých holinkách herr Flicka.
- Takže René vymění padělek za padělek! - A budeme tam, kde jsme byli.
- Musíme varovat Reného! - Na to už je pozdě.
René je přestrojený, má propustku
a v tuhle chvíli už bude nejspíš někde u brány Flickova štábu.
- Je tam stráž! - Samozřejmě, že tam je stráž.
- Mám místo kolen sulc. - Seber se.
Pamatuj, jsme němečtí důstojníci.
Když uvěříme my, budou tomu věřit i oni.
To je k nevíře.
Levou nohou, pochodem v chod.
Stát!
Strážný, jak zní heslo dne?
- Düsseldorf, herr kapitáne. - Dobře. Nech nás projít.
Vidíš?
- Sebedůvěra dělá přímo divy. - Začátečníkovo štěstí.
Stát!
- Düsseldorf. - Bremerhafen.
Ne! Düsseldorf!
Odpověď zní Bremerhafen.
Rád vidím, že vám to pálí.
Stát!
Proč jsme zastavili? Zrovna jsem se začínala dostávat do ráže.
Polštář, který mám pod sakem, aby se mé břicho podobalo plukovníkovu,
mi sklouzává mezi nohy. Leze mi ven.
Pomůžu ti ho šoupnout nahoru.
Nech toho, takhle vzbudíme podezření strážného.
Nic nevzbudíme, jsme němečtí důstojníci,
ti tohle dělají v jednom kuse.
Tak si pospěš.
Všechno je zase na svém místě.
Fajn.
Připravit, pochodem v chod.
- Stát! - Düsseldorf a Bremerhafen!
Já mám říct Bremerhafen!
Řekli jsme to za tebe.
Za mě to říkat nemáte, berete mi práci!
Nehádej se s nadřízeným důstojníkem!
Prase! Pse!
Hyeno.
Hyeno!
- Co se tady děje? - Tenhle pitomec nám brání ve vstupu.
- Máme balíček pro herr Flicka. - Je venku.
- Necháme mu to v jeho pokoji. - Já mu to dám do pokoje.
- Heil Hitler. - 'Tler!
Vy pojďte se mnou.
- Přišli jsme o obraz! - Je to všechno tvoje vina!
Prase, pse, hyeno!
Edith ...
A nyní, nyní, dámy a pánové začíná kabaret v kavárně René!
Dnes večer uvidíte lahůdku Paříže.
Hvězdu Folly Bergere roku 1919, exotickou mademoiselle Fanny!
Víš, mě koketa říkají, jsem ta, co muže rozpálí,
vzbudím v tobě velkou touhu, když sukýnku povytáhnu.
Mám si sundat prádélko? O lalala ...
Plukovníku, tohle je typický příklad postrachu všech mejdanů.
Nedělej takový rámus.
Mám nohy jako z olova. To z toho parádního kroku.
Ani hnout! Nerozsvěcejte.
To jsem já Michelle, čekám tu na vás.
Dobře mě poslouchejte. Nebudu to víckrát opakovat.
Došlo ke změně plánu. Britští letci musí odjet na pobřeží dnes v noci.
Doprovodíte je tam. Mám tady pro vás německou uniformu.
Ale já už na sobě německou uniformu mám.
Opravdu?
To se spolehni. Ale na medaile mi nesahej.
Proč je v uniformě tvoje žena?
Líbí se mi to!
- A jak budou převlečeni ti letci? - Přesně tak, jako já!
- Hello! Sieg Heil! - Hello! Sieg Heil!
- Bylo to správně? - Docela to šlo.
A teď už mlčte, jako byste byli němí. Mluvit budeme my!
Jestli máme zpívat, oba známe "Rande pod košatou korunou kaštanu".
Můžeme ho i zahrát. Takovej krásnej kaštan.
Myslím, že tu nemá Hitler moc rád.
Máme pro vás zprávu. Náklaďák čeká vzadu.
- Skvělé, viděl vás někdo odcházet? - Ne.
Když vaše matka začala zpívat, zavřeli oči a strčili si prsty do uší.
- Výborně, můžeme jít! - Ještě okamžik!
Nemůžeme jen tak odejít z podniku!
Ne, ne!
Tanec pelichajícího páva!
Mami, vrať je tam.
Pane bože, pojď, ať jsme odtud pryč.
- Co bude následovat teď? - Odpochodujeme na pláž.
- Co bude dál? - Pohod na pláž, mládenci.
Podle rozkazu.
Levou nohou pochodem v chod!
- Už tam budem, Carstersi! - V těch kraťasech je šílený průvan.
Stát!
- Düsseldorf! - To bylo včera!
- A jaké heslo je dneska? - Mnichov.
Správně, to byla zkouška.
- Stát! Kam jdete? - Bereme členy Hitlerjugend,
aby se proběhli, protáhli, a zaskákali si přes kozu na pláži
a zaplavali v moři! Tím vypěstujeme nejvyšší rasu!
Se zápalem plic. Pokračujte.
Tak tady je loď. Pojďte, spustíme ji na vodu.
Tak, mládenci, šup dovnitř!
Než začneme veslovat, nemyslíte, že bychom měli počkat na signál ponorky?
- Jaké ponorky? - Ponorky, která nás odveze do Anglie.
- Kdo tady něco říkal o ponorce? - Musí sem připlout ponorka!
Snad nečekáte, že v tom krámu odveslujeme 20 mil?
Hele, jeden statečný Francouz riskoval svůj život, aby vám obstaral tuhle loď.
Ano, ale vždyť se na ní koukni ...
- Je v ní chcíplý krab. - A co ty vlny?
V týhle skořápce se určitě utopíme.
Já dostal mořskou nemoc i na jezírku v Reagents parku.
Tak jedete, nebo ne?
Ne!
- No, tak jedou, nebo ne. - Ne! Asi fakt ne!
- A co tedy budeme dělat? - Strážný nás pozoruje.
Takže, zaskáčeme si přes kozu a pak se vrátíme do kavárny.
Translated by McJohn@email.cz
www.titulky.com