Halló, halló!
Měl bych ležet doma zachumlaný v teplém pelíšku a počítat ovečky.
Místo toho se vydávám za houbaře a počítám krávy.
Svěřím Vám jedno tajemství. Ne všechny tyhle krávy jsou krávy.
Jedna z nich má v sobě dva prchající britské letce.
Jestli pak poznáte která?
Počkej chvilku, ztratil jsem hodinky.
Nebylo to nijak zvlášť obtížné, viďte?
Pojďte, musíme sebou hodit. Letadlo přistane za čtyři minuty.
Jdeme na druhou stranu silnice za to křoví.
Doufám, že tu nejsou žádní býci.
Tím bych si nelámal hlavu, ostatní krávy mají zajímavější zadky než ty.
- Kruci, německá hlídka! - Co?
Rychle k zemi, skryjte se za křoví.
Všichni si odjistěte zbraně.
Co to děláte?
Jsem jenom úplně prostinká děvečka.
Vedu tyhle kravičky na louku, kde budou žrát trávu.
Ze síly té trávy bude mléko, z mlíčka vyrobíme máslo
a máslo namažeme na chleba vojákům vítězné německé armády.
My jsme jednou nohou v hrobě a on přednáší o zemědělství!
Potřebujeme trochu mléka. Kurte, půjč mi helmu.
- Nadojím si ho od některé krávy. - Jenomže tyhle už jsou podojené.
Potřebujeme jenom pár střiků do kafe.
Pane bože.
Tahle vypadá klidně.
Jestli přijde na to, že jí tam visí gumová rukavice, tak je po nás!
Bohužel se zdá, že má moc malé cecíky.
Co tam děláte! Jděte od té krávy, máte být na obchůzce!
Promiňte, seržante.
Nasaďte si tu helmu! Do dvojstupu!
Pochodem vchod!
To bylo o chlup, fakt mě za to čapnul.
To snad ne!
Byl jsem tak vyděšený, že jsem schroustal muchomůrku!
- Asi umřu. - Buď potichu.
Slyším letadlo. Musíme pryč!
- Je hodně velké. - Myslím, že je to dopravní letadlo.
René, jak může tak velké letadlo přistát na tak malém poli?
Nepřistává, koukejte.
Shodili dva padáký.
Zdá se, že spadnou na druhé straně lesa. Rychle!
Ty padáky musely přistát někde tady.
- Co to děláš? - Dál nejdu,
dokud mi někdo nepoví, co se tu děje!
Něco tady visí.
- To je policajt. - Haló, je tam dole někdo?
Oh, můj Bože! Snad ne další pitomý Angličan!
Heleďte, jste z ústředí? Čekali jsme, že letadlo přistane.
Změna plánu, zkoušíme novou únikovou fintu.
- Asi bychom Vás měli sundat dolů. - Nějak jsem tady uvízl.
Kdyby mě René držel svými silnými pažemi, tak bych ho mohla stáhnout dolu.
- Svými silnými pažemi by mohl držet mě. - Mohl bych tě ale upustit, miláčku.
Pojď sem, ukaž nohu.
Nahoru.
Dělej, Marie
Co se děje, Fairfaxi?
Jedna servírka stáhla kalhoty policajtovi.
- Slušný výkon co? - Něco povoluje!
Cože?
- Bylo to velice vzrušující. - Proč nám poslali dalšího Angličana?
- Domluvím se totiž Vaší mateřštinou. - Díky Bohu za tohle.
Poslali ho sem, protože se s námi domluví.
- Nazdar ve spolek. - Á, naše krásná mateřština!
Já jsem vynesla otravy od britské vyzděné služky.
Co říká?
Asi nám přináší pozdravy od výzvědné služby.
Já jsem přesvědčený jako polucista,
abych se moch nasprosto svévolně pochybovat.
- Myslíš, že mu to žvatlání projde? - Pokud nebude mluvit, tak ano.
Budeme všem říkat, že pochází z nějaké zapadlé vesničky.
- Jo, na pokraji Pekingu. - Objevili jsem tenhle balík.
Toto zde je únikový bulík, musíte ho chovat u Vás ve sklepníku.
- Co to žvatlá? - Únikový balík, schováš ho ve sklepě.
- Odkud ví, že mám sklep? - V Londýně nejsme hloubý.
Víme o každém Vašem broku.
- Kdo je to? - To jsem já, Helga!
Vstupte!
Splnila jste svůj úkol?
- Ano, plukovníku. - O žádném úkolu nic nevím!
Hansi, neříkám ti všechno. O určitých věcech je lepší nevědět.
Tak, pojďte blíž a stoupněte si přede mě.
V žádném případě nechci, aby někdo viděl, co tady děláme.
A teď mi ukažte svůj úlovek.
- Dobře, výborně. - Plukovníku ...
Smím se podívat, co Helga přinesla?
Helga má normální koňský salám. Je od řezníka a pošleme ho vůdci.
Je to velice prosté.
Vzácný portrét Padlé Madony s velkými balónky
je ukryt v salámu, který je schován v Reného sklepě.
Kopie obrazu Padlé Madony s velkými balónky je ukryta v podobném salámu,
který visí v Reného kuchyni. Salám, který mám schovaný u sebe,
má být poslán Hitlerovi, který žije v domnění,
že obsahuje originál obrazu Padlé Madony s velkými balónky.
- Který je ve sklepě. - A podle herr Flicka v kuchyni.
Jen jsem se ptal, jestli se smím kouknout.
Kdo je to?
To jsem já drahý plukovníčku. René z kavárny.
Můžete vstoupit!
Máme dobrou zprávu, René.
Tady Helga má normální salám, který pošleme vlakem do Berlína vůdci.
Helgo, ukažte mu ho!
Děkuji.
Zase jsem to propásl!
Plukovníku, nesu špatnou zprávu. Partyzáni, které neznám moc dobře,
- odmítli vyhodit do vzduchu ten vlak. - To je vlak, ve kterém bude tento salám.
Musí být odpálen, aby si Hitler myslel, že obraz byl zničen.
Tohle už znám prosím!
- Proč odmítli vyhodit ten vlak? - Tvrdili, že už mají dřívější závazek.
- Prý nějaký náklaďák s municí. - Vysvětlil jsi jim, jak je to důležité?
Ale samozřejmě, plukovníku, ale můj názor je moc nezajímá.
Víte, na ulici si sotva kývneme hlavou na pozdrav.
Co takhle zkusit komunistický odboj? Ti by to mohli udělat pro peníze.
- Stranické fondy melou z posledního. - No tak dobře.
Vrať se do kavárny a podej nám zprávu.
Nemohli byste mi šoupnout pár tisíc franků na složení zálohy?
- Jen abych projevil dobrou vůli. - To rozhodně ne!
- Zaplať jim, pak se vyrovnáme. - Ano, plukovníku.
A ať Vám dají stvrzenku.
Ne, Rogere, nechci jít ještě dovnitř. Zavez mě tamhle k tomu stolu.
- Ale to víš, že ano. - A přines mi pití.
- Fanny, nebude ti tady moc chladno? - Ne, když si dám velký gin s tonikem.
Má lásko, má květinko, koupil bych ti celý svět, ale ... ale nemám ani vindru.
Ale tohle je kavárna mé dcery, můžeme si dát do nosu zadarmo.
Kolik?
Tak koukněte! Jedná se jen o jeden vlak!
Určitě ho můžete odpálit za trochu míň.
Takže níž už nepůjdete? Počkejte moment.
Ne, do toho jít nemůžu.
Kolik by to koštovalo, kdybychom dodali trhaviny?
Ne, nechci vám říct své jméno, jen jsem se nezávazně ptal.
Hele? Kdo si myslíte, že jste?
- To jsem já LeClerk. - To já vím.
- Já jen, co děláte s mým ginem! - To je můj gin!
Pro moji mammá. Dejte jí dvojitý.
Poručíku Grubere, zase jste zaparkoval svého obrněnce pod mým stromem!
Strašně se Vám omlouvám, plukovníku.
Zrovna jsem ho naleštil a vypadalo to na déšť.
- Odjedu s ním. - Ne, zdržíme se jenom chvilku.
Ale ať už se to nikdy neopakuje!
Heil Hitler!
A nesnažte se mě obejít!
René, ten koňský salám je v nočním vlaku do Berlína.
Helga ho naložila, je hned vedle muničního vagónu.
Herr Flick na něj dohlédl a potom poslal telegram Hitlerovi.
- S podpisem plukovníka. - Dobrá zpráva, ne?
Je mi líto, ale já mám špatnou zprávu. Komunisti odmítli vyhodit ten vlak.
Odmítli ho vyhodit do vzduchu? S jakými komunisty to jednáte!
Každý komunista to zkusí alespoň jednou v životě!
- Takže Hitler obdrží normální salám! - A telegram od plukovníka.
A zjistí, že jste mu šlohnul Padlou Madonu.
Takovou koninu nezbaští.
Moje kariéra bude v háji, dejte mi velký koňak.
Plukovníku, předvídala jsem tento vývoj a mám plán, který by nás mohl zachránit.
Vážně? Dejte jí taky koňak. Jdeme!
René!
- Povídejte. - Ale trochu pomaleji než posledně!
Dvacetimilimetrový zápalný granát vypálený na muniční vagón
by ho vyhodil do vzduchu a zároveň zdemoloval salám.
Svede se to na partyzány. Zatkneme pár vesničanů,
zastřelíme je a budeme mimo podezření.
To je všechno výborné, Helgo, ale kde vezmeme dvacetimilimetrové dělo?
A kdo z něj bude střílet?
Poručík Gruber má obrněný vůz, na kterém je dvacetimilimetrové dělo.
Dobrý den.
Ten ho nepůjčí, je to hroznej škrob!
- Třeba ho půjčí Renému, má ho moc rád. - Jasně, už to vidím.
"Dobrý večer, poručíku Grubere. Malé sherry?"
"Oh, velmi rád." "Mimochodem, poručíku,
nemohl bych si od Vás na večer vypůjčit Váš obrněnec?
Ne, ne, není třeba, abyste jezdil se mnou, jen se sním chci trochu projet.
Zkusil bych na něj ulovit nějakou kočku, nebo zastřelit pár holoubků
dvacetimilimetrovým granátem ..."
Ne, René má pravdu. Musíme ho štípnout, až se nebude dívat.
- A on to svede na partyzány. - A my jen zastřelíme další vesničany.
Při takovémhle tempu ve vesnici už nikdo nezbude!
- To je výborný plán, Helgo. - Jediný plán, který máme!
Hned po setmění na to půjdeme. Souhlasíš, René?
Jak chcete, plukovníku. Já poručíka Grubera zabavím,
Vy se vytratíte, vezmete obrněnce a zlikvidujete vlak.
Ne, René. Jako plukovník se nemůžu namočit do takové akce.
Odvedu Gruberovu pozornost a ty, Hansi, lízneš to obrněné vozidlo.
Plukovníku, jsem strašně mizerný řidič.
Mám jen provizorní řidičák.
A z těch konzerv se mi špatně kouká. Zamlží se mi brýle a zabloudím.
René může sedět nahoře, vystrčit hlavu dírou a navádět tě.
To bych asi nezvládl. Nebylo by lepší, aby řídila Helga a kapitán seděl nahoře
- a vystrčil hlavu a ... - Mám dojednanou schůzku s herr Flickem.
- A nemůžete ji zrušit? - Nikdo se nikdy nezpěčuje gestapu.
- V kolik jede ten vlak? - V deset večer.
Výborně, sejdeme se tady v devět třicet.
Já se postarám o Grubera, vy se postaráte o vlak.
Dobrou noc, René. Dobrou noc, plukovníku.
- Snad už nemizíte? - Ne ve svém obrněném voze?
Ano, rád bych si šel dneska dříve lehnout.
Nesmysl! Doufám, že nejdete proto, že jsem se na Vás zlobil.
Víte, trochu mě to mrzelo.
Už se tím netrapte, Grubere. Jaké je Vaše křestní jméno?
Hubert.
Pusťte to z hlavy, Huberte. Já Vás mám rád, Hans Vás má rád.
- René Vás má rád. - A děvčata Vás mají ráda.
Něco Vám navrhnu, zajděte sem kolem půl desáté a povečeříme spolu.
- A přijeďte obrněným vozem. - Všechny chmury ze mě spadly!
Zato mě teď přepadají. Čím mohu posloužit, strážníku?
Nějaká stará dráma venku v kolečkovým židli chlastá jako holej Dán.
- Cože? - Je zlitá, je vožralá jak štěnice!
Pane bože!
Ty prožraná německá kryso! Práh domu mé dcery nepřekročíš!
Nevyváděj, nebo nás pošlou za mříže, vážně!
Dost, babo bláznivá, to jsou zákazníci! Chceš zruinovat můj podnik?
Tohle je podnik mé dcery a ty se klidně pakuj.
Odvezte ji dovnitř! Račte, pánové, Váš stůl je připraven. Sklapni!
Pánové, prosím, vraťte se, ta bába má švába na mozku.
Váš stůl u okna je připraven, prosím.
Neměj obavy, René, my si ho vezmeme s Hubertem
- Viďte, Huberte? - Jste velmi laskav plukovníku.
Nechce někdo svézt?
Svezte Hanse, Huberte. A nechte ho pohrát si s kanónem.
Pojďte se mnou, kapitáne. Teď uvidíte, jaká může být v obrněnci zábava.
V devět třicet, René, řízni víno vodou a ukliď ze stolu ty kytky.
Naplivat na vás, mizerové!
Deset minut uplynulo. Už můžete vyjít z toho kouta.
Rozkaz, herr Flick!
Doufám, že Vás to naučí! Už nikdy mi nepřipálíte topinku.
- Ano, herr Flick. Smím usednout? - Ano.
Můžete pokračovat se svačinou. Zateplil jsem Vám vajíčko termopoklopem.
Máte v povaze cosi velmi laskavého.
Kvůli tomu jsem málem propadl u gestapáckých zkoušek.
- Má hodně silnou skořápku. - Chce to nekompromisní klep!
- Nakonec se poddá. - Vypadáte zamyšleně, herr Flick.
Snažím se promyslet, co s Vámi dneska večer udělám.
Těším se, herr Flick.
- Mohl bych Vás vzít do biografu. - Co dávají?
Co budeme chtít.
Nebo zůstaneme zde a trochu se pobavíme. Někde mám krabičku ostrých jehel.
- Ah, tady jsou. - Co máte v úmyslu, herr Flick?
Vlastním výtečný gramofon a spoustu desek s Hitlerovými projevy.
Jsou velice zábavné.
Hitlerovy projevy a zábavné?
Při dvojnásobné rychlosti ...
zní jako kačer Donald.
Jen hleď povědět, co vše já Vám dám.
O tom, jak vzdychám, o tom, jak sténám
a celá se poddávám.
Děkuji za Vaše milé ovace.
A nyní projevte své díky našemu pianistovi, panu LeClerkovi.
Plukovníku, poručík na obzoru.
Plukovníku.
Plukovníku!
- Promiň, René, to ten sýr. - Koukejte.
Vezmu si ho na starost. Hans už ví, co má dělat.
Omlouvám se za zpoždění.
Možná Vám nechtěl nastartovat obrněnec a musel jste pěšky.
Chytil na první pokus, ale benzinu tam bylo skoro na dně.
Tak jsem ho doplnil.
- Tamhle je náš stůl. - Oh, jak útulňoučké.
Vezměte tohle.
René, Hansi, víte, co máte dělat. Tak hodně štěstí.
Plukovníku!
Právě vzal kytky z vedlejšího stolu.
Hodně štěstí.
Kapitáne.
Drahý plukovníku, chcete sedět zády ke zdi, nebo k lokálu?
Radši bych ke zdi.
A teď se hezky posaďte a vyprávějte mi o sobě, Huberte.
Dneska jsem byl v jednom kole.
Úplně jsem ochraptěl od vydávání rozkazů mým milým vojákům.
Je velmi těžké být německým důstojníkem. To věčné řvaní a dupání nohou ...
- Lidé nemají pochopení, viďte? - Obávám se, že ne.
Potřebujeme klíč, nebo otvírák na konzervy?
Není zamčené. Kdo by kradl obrněné auto?
- Nasaďte si tohle. - Ale proč?
Když na Vás partyzáni naslepo vystřelí, kulka se odrazí.
Odrazí? Já hlavu vystrkovat nebudu, já budu řídit.
- Motor nastartovat! - Nešlo by to potichu?
Pardon.
- Je to ten knoflík vepředu. - Kruci.
Víc povytáhněte sytič.
Vpřed!
Řekl jsem vpřed, jedete vzad!
- Vrazil jsem do něčeho? - Do plukovníkova auta!
Ten vyletí do stropu!
To je fuk! Svede to na partyzány a zastřelí pár vesničanů ...
Co to říkám?
Člověk by si na roli nácka zvykl raz dva.
Dobrý večer, plukovníku, byl jste tu se vším spokojen?
Do jisté míry. Znáš mě, Yvett ...
Oh, plukovníku.
Nechcete, abych si Vám sedla na kolínko?
Trocha zábavy neuškodí, viďte Huberte?
Když to říkáte Vy, pane.
Mám si Vám sednout na kolínko, poručíku Grubere?
- Víte, já ... - Neostýchejte se.
Jste u tankového vojska, prospěje to Vaší reputaci.
Je řadič oprzněného vozu čtyři dva jeden devět na kavárně?
Čtyři dva jedna devět? To je můj obrněný tančík.
Zrovně v něm odešli dvě mužatky.
- Ty idiote! - Mého obrňáčka ukradli!
Nemějte strach, Huberte, to si nejspíš místní chlapci chtějí zaskotačit.
Okamžitě to musím nahlásit na velitelství.
Představte si, jak se budou hněvat, až zjistí, že jste ztratil obrněný vůz!
Věřte mi, vrátí se Vám, když budete trpělivý.
Ale co když ne!
Jak to, že mám v náručí děvče?
Už vím co! Okamžitě to ohlásím herr Flickovi z gestapa.
Herr Flick to diskrétně vyřeší.
Dluží mi laskavost.
- Proč jsme sjeli z hlavní silnice? - Pověsila se na nás nějaká motorka.
Nebojte se, tahle cesta taky vede k trati.
- Ještě jede za námi? - Momentík, podívám se.
Vidíte ten motocykl?
Momentálně ne!
Vypněte to!
Flick, gestapo!
Žádný flink z gestapa!
Ano, Grubere.
Jste velice neopatrný!
Zůstaňte tam, hned jsem u Vás!
Pojedete se mnou!
Podržte mi schmeissera, než si přezuji své domácí trepky!
Už vidím koleje. Zastavte tady.
- Vlak už asi jede! - Podejte mi granát.
Ale kde je?
Musí tam někde být. Zkuste přihrádku na rukavice!
- Našel jste něco? - Jen dámské kalhotky a vodu po holení.
- Už ho mám. - Fajn, ale pospěšte si, už tady bude.
Snad je nabito. A teď musím namířit na třetí vagón od konce.
- Ano, hodně štěstí! - Zacpěte si uši, bude to velký třesk.
Už ho vidím! Jeden, druhý, třetí!
To je on!
Vedle! Ještě jeden granát!
- Nemohl byste popojet trochu blíž? - Ne, to bych tedy nemohl!
Jedna, dva, tři!
Kapitáne, vyhodil jste do vzduchu stavědlo.
Zdá se, že je něco v laufu.
- Vlak je zase v čudu. - A Hitlerův salám taky.
Nemohli bychom ho stihnout někde dál?
Ne, s mým řízením ho nikdy nedostihneme a s Vaší střelbou ho nikdy netrefíte.
Jedeme domů!
Translated by McJohn@email.cz