Halló, halló!
Nejspíš se divíte, co dělám za volantem německého obrněného vozu.
Zrovna jsem pomáhal kapitánovi vyhodit do vzduchu vlak se salámem.
Já vím, že se to nezdá důležité, ale je to důležité.
Ta šiška salámu putuje k Hitlerovi, který je přesvědčený,
že obsahuje vzácný portrét Padlé Madony s velkýma balónkama.
Tento obraz je ve skutečnosti v salámu v mém sklepě.
Ten čtyřoký trouba ve střelecké věži, který by netrefil ani vrata od stodoly,
se netrefil do vlaku, takže Hitler teď dostane zcela normální salám.
Až k tomu dojde, přátelé, konečné řešení salámu nechci vidět.
Na pohromu tohoto druhu je ještě čas.
Jestli se mi podaří zaparkovat tenhle krám dřív, než si někdo uvědomí,
že jsme ho šlohli, alespoň nepřijdu o hlavu za to,
že jsem ukradl obrněný vůz a odjel s ním bez dovolení majitele.
Helgo, budete řídit.
Žádný strach, poručíku. Gestapo najde Váš pohřešovaný tančík.
A až se tak stane, jeho posádka bude zastřelena.
Plukovníku, je dost chladno. Mám přes Vaše kolena přehodit pléd?
Ne, studený vzduch nám udělá dobře.
Obzvláště Vám.
Kudy, herr Flick?
Budeme sledovat zjevné stopy po pneumatikách obrněného vozu.
Co se to děje?
To anglický poleno, který si hraje na policajta,
řeklo poručíkovi, že mu ukradli tank!
Já neslušil, že sním odešel René. René, který rajcuje v baru.
Kreténe!
Edith, herr Flick je ozbrojený. Jestli objeví Reného, je po něm.
- Musíme ho zachránit. - Pojedeme za nimi.
Vypůjčíme si kola našich hostů, pojďte.
- Madam, máte kleště nebo francouzák? - Chceš je praštit?
Musím si snížit sedlo, jinak nedosáhnu na pedály.
Tak si sedni na rám.
A dej bacha na páčku od přehazovačky.
Kapitáne?
- Co se děje? - Chtěl bych Vás varovat.
- Pozor na most. - Děkuji, dám pozor.
Náklaďák s municí tu bude za pár minut. Pojďte, zatarasíme mu cestu!
Stopy jsou nezřetelné, ale pořád viditelné. Rovně!
Yvette, Marie, stáhněte si sukně! Chcete mé kavárně pokazit pověst?
Trochu reklamy neuškodí.
Musím se podívat, jak jsou na tom britští letci.
- Jak se vede, mládenci? - Co se děje?
Jo, jak dlouho tady budeme ještě trčet?
- K podojení půjdete až v půl šesté. - Mám hlad jako kráva.
Tady máte čokoládu.
Musíme zlikvidovat náklaďák s municí. Pak někde splašíme trochu polévky!
- Bezva! - Henrirtte?
- Připojila jsi koncovky na plunžr? - Připojila.
- Kde jsou trhaviny? - Jsou tamhle.
- Jsou zakopané v silnici. - Výborně!
- Žádné auto s municí nevidím! - Z protisměru jede německý obrněný vůz!
Připravte si zbraně!
Když se nám je podaří zdržet, přijede ten náklaďák
a my splníme poslání ve jménu Francie.
Michelle, jsi nejstatečnější děvče, které znám.
Ty taky, Henriette.
Bůh žehnej naší akci.
Bůh žehnej Francii.
- Co je to tam na cestě? - Nějaká kára se senem.
Je hrozně špatně zaparkovaná. Vylezu a pokusím se ji odtlačit.
Připravit!
Pal!
Tak mě napadá, že chviličku počkám.
- René, honem kapesník! - Jste zraněný?
Ne, ale chci se vzdát!
Nestřílejte, vzdáváme se!
Přestaňte! Mávají bílou vlajkou.
Podívej, to je René.
Ty zrádče! Dal jsi se k Němcům!
Tento pán laskavě pomohl vypůjčit tank, abychom mohli vyhodit vlak.
Vy jste odmítly, protože jste šly na náklaďák s municí.
- Proto jsme také tady. - A také zcela zbytečně.
Když jsme se o tom dozvěděli, cestu jsme zrušili.
- Od koho? - Od něj.
To jsem neměl, co?
Kolaborante!
Michelle, všechno je součástí velice komplikovaného plánu,
který se týká Hitlera, salámu a spousty obrazů.
- Těžko bych ti to teď vysvětloval. - Ani já to do dneška nepochopil.
- Blíží se k nám gestapácké auto. - Cože?
Naše akce je prozrazena! Musíme zmizet. Za mnou!
Hansi, pověz nám, co děláš u Hubertova tančíku?
- Také bych rád znal odpověď! - Víte, plukovníku, totiž já ...
Je zřejmé, co se stalo, herr Flick. René zaslechl domluvu partyzánů,
že vyhodí do vzduchu náklaďák s municí. S pomocí kapitána si půjčil obrněný vůz
a s velkou udatností objevil zátaras a odrazil partyzány,
kteří jsou ještě teď vidět, jak utíkají přes pole.
- Právě jsem se to chystal říci! - Musela to být zuřivá bitva!
Můj chudák tančík je samá dírečka. A všechna kola jsou samé bláto!
- Ta povídačka mě úplně nepřesvědčila. - Našel jsem důkaz, herr Flick.
Vidíte? Tohle zařízení běžně používají partyzáni,
- když chtějí něco vyhodit do vzduchu. - Takový nesmysl.
Jedná se o obyčejnou pumpičku, kterou zahodil projíždějící cyklista.
Tím bouchnete tak plech od auta!
Herr Flick, podařilo se Vám zničit služební vůz.
Z toho bych si nedělal těžkou hlavu, gestapo si objedná jiné auto z Berlína.
Berlín o tomto incidentu informovat nebudu.
Nechci vypadat jako úplné jelito!
Heleďte!
Nemehla! Naše akce kvůli Vám vybouchla!
Poručíku Grubere, odvezete nás domů.
Co se děje, Fairfaxi?
Spousta ženských v kalhotkách nasedá na pánská kola.
Nech toho. Co se děje doopravdy?
Už nikdy v životě nechci prožít takovou noc!
Až Hitler vezme do ruky plukovníkovu koninu a nenajde žádný obraz,
- plukovník a kapitán si to odskáčou. - Jejich vina.
Co se týče mě, už mám nad hlavu salámů, obrazů, gestapa a prchajících letců.
Jediné co chci, je klidný život!
- Hosti jdou. - Je zavřeno! - Jděte pryč!
Kavárna René se otvírá až v půl desáté!
- To je kapitán s plukovníkem! - Pane bože, co zas? Pusť je dál.
Rychle, Hansi, zatáhni závěsy.
Plukovníku, co to máte na sobě? Válka už skončila?
Pro nás velmi pravděpodobně.
Až Hitler dostane bezobrazovou koninu a plukovníkův telegram,
jistě na nás pošle pěkných pár oblud.
René, ty nám musíš pomoc utéct.
- Možná, že Švýcarsko by docela šlo. - A víme, že organizujete útěky!
Potřebujeme papíry a Vy máte padělatele.
Ale plukovníčku, myslím že o mně máte zcela falešnou představu.
já jsem jenom obyčejný kavárník.
René, jestli nám nepomůžeš, namočíme tě do toho.
- Čím to chcete financovat? - Máme ten obraz a týdenní žold vojáků.
- A nebudou se vojáci hněvat? - Budou řádit jak pominutý.
Ach bože.
- To je policie! - Nepouštějte je dovnitř nemáme doklady.
Rychle, za bar! Schovejte se.
Můžeš otevřít.
Můj ty bože, to je to anglický jelito, co si myslí, že mluví jak my.
Bodré podoledne.
Rád bych Vám nabídl koňak, strážníku, ale ve službě nepijete, takže nashle.
Přišel jsem říct, jak mě mrazí ta včerejší slamaštika.
Ano, ale ta slamaštika bude podoledne ještě větší, když hned nezmizíte.
- Já mít hezky zprava. - Ano, jste pohledný, ale teď už jděte!
Moje zprava taková.
Ten vlek, která vez salám, naprdlo anglické letectvo.
- Naprdli ho Angličané? - Naprdli ho Angličané?
- Copak mají za lubem hubatí Angličané? - Angličané napadli ten muniční vlak!
Zničili ho?
Na trati se povalovaly jen malé housky.
- Hansi, to se musí zapít. - Jistě.
Edith, Yvette, Marie!
Jak dlouho to bude trvat, než si mě někdo všimne?
Edith, kde jsi byla? Neviděla jsem tě několik dnů!
Nepřeháněj, mammá, naposledy jsem tady byla s obědem.
Poslyš, mám dobrou zprávu!
Monsieur Alphonse z pohřebního ústavu nás navštíví.
Ách, funebrák, čas se už naplnil.
Ne, mammá. Musel se do mě zamilovat. Oh, je to tak romantické!
Řekla bych, že mě chce požádat o ruku. Vzpomínáš si?
Viděli jste ho na náměstí, měl takový knírek.
Ano, dobře si na něj vzpomínám. Ten s tím malým tuhým.
To je on.
Oh, jaké má vychování!
Dneska mi poslal tohle a u toho byla tahle kartička s milostným vyznáním.
"Rychle a stylově."
- Má o sobě opravdu vysoké mínění. - Ne, mammá, na druhé straně.
"To kolečko mé lásky se točí, jak šroubek kolem své osy.
ten prsten jenž od věků zasnuboval, rád bych teď tobě našrouboval."
Mohla bys mi znovu přečíst ten začátek?
- Rychle zavři dveře. - Kde je má žena?
Šla na horu a vyparádila se jako na svatbu.
- Bude zase nahánět šamstry na náměstí! - Ale René, měl bys být rád.
Jestli se vdá, budeš volný.
- Volný, ale bez jediného centu. - Peníze mít budeme.
Vypůjčíme si od partyzánů trhaviny, uděláme sejf, štípneme peníze
a schováme se v nějaké pařížské mansardičce.
A budeme se milovat ve dne v noci, dokud válka neskončí.
Jen si to představím, už se mi klepou kolena.
To snad ne!
Teď mě dobře poslouchejte, nebudu to víckrát opakovat!
Únikový balík, který přivezl ten britský agent, se při přistání poškodil.
- Musíte nám ho pomoct opravit. - Opravit? Ani nevím, o čem mluvíš!
Je to balón vyrobený z hedvábí. Naplní se vzduchem,
zvedne koš s našimi letci, a když bude vát příznivý vítr,
- odnese je zase přes kanál. - Geniální, a co chceš? Jehly a nitě?
Látka je potrhaná nebo úplně chybí. Potřebujeme proto hedvábí.
Hedvábí? Kde bych mohl tady sehnat hedvábí?
Agent Crabtree má plán, který vám teď vysvětlí.
Musíte jít a sahat ženským do kalhotky.
- Tím myslí, sehnat kalhotky. - Pardon.
Možná můj jazyk by se mohl být lepší.
Já se vzdám kalhotek pro Francii!
Vlastenka se nezapře.
l všechny ženy v odboji se vzdají svých kalhotek!
Když slyším taková slova, dělá se mi knedlík v krku.
- Bohužel, ani to nebude stačit. - Dobře.
Kolik budete těch párk ... párů kalhotek potřebovat?
Určitě čtyrycet nebo i padesát.
Zkusil bych těch padesát.
René, matka tvé ženy už umřela?
Jestli ano, tak mi to zapomněla říct. Proč se ptáš?
Zastavil tady pohřební vůz s koněm.
Koňský pohřebák u mé kavárny? Co to může znamenat?
- René, jdi rychle pryč. - Cože?
To je pan Alphonse, přišel si mě namlouvat.
Ah, vdova Artoisová.
Jak jste jen bledá a půvabná ...
Jak může slepec pohřbívat lidi?
Asi si vzpomínáte na bratra mého manžela.
Ano, vzpomínám si. Jaké štěstí, že jste nyní tady.
Jelikož bych chtěl před Vámi vyjasnit své úmysly.
Můžete mluvit naprosto otevřeně, monsiuere. Má děvčata vyhoví každé libůstce.
Ty netaktní osle, mosieur Alphonse mě přišel požádat o ruku.
- Cože? - Zcela správně.
René, kam se poděla tvoje pohostinnost! Sedněme si teď a napijme se vína.
- René, koňak pro pana Alphonse. - Koňak, Marie.
A nyní, pane. Jste nejbližší příbuzný a ochránce této kouzelné dámy,
a proto Vás jistě bude zajímat, co jí mohu nabídnout.
Ano, co může starý funebrák nabídnout?
Jak víte, pane, mám vlastní pohřební ústav.
A od začátku války se obchody jen hrnou.
Všechno zlé je pro něco dobré, že?
Nuže, pane.
- Mám dva vozy a čtyři koně. - Čtyři koně, René!
To bude mít taky dost hnoje.
Mám dvě stě třicet šest stop hoblovaného dubu, zásoby jilmu, borovice a tak dále.
Dvacet šest mramorových andělů, dvanáct betonových cherubínků,
stovky nejrůznějších rukojetí a osm galonů balzamovací tekutiny.
- Na zdraví. - Jde asi o skvělý podnik, René.
Kdo by odmítl muže s tolika rakvemi a s osmi galony balzamovací tekutiny?
Také bych se měl zmínit, že mám malý pohřební vozík s poníkem.
- Moc šikovné na nákupy. - A kde máte svůj dům?
Můj dům ... Vlastním prostorný byteček.
- Vybavený veškerým přepychem. - A kdepak je ten byteček?
Je nad márnicí.
Zařídila ho moje nebožka žena, která náhle odešla jednou v noci.
Alespoň to neměla daleko.
Uvědomuji si, překrásná paní, že si můžete vybírat, že máte také ...
mladší nápadníky, mnohem ...
čilejší nápadníky. Ale věřte mi,
navzdory svým letům jsem v dost dobré kondici, děkuji Vám, abych přeřízl,
i to nejtvrdší dřevo. A také mám neodbytné přání.
Jednou chci mít malé ...
vlastí krematorium.
Ještě chvilku a nervově se zhroutím.
Je mi jasné, že se nemůžete rozhodnout hned teď.
Je tedy čas odejít, neboť chci položit vdovu Montclairovou
do rakve a ustrojit ji.
Rozhodně jste nám poskytl hodně námětů k přemýšlení.
Moje úcta, pane.
Dámy.
Vdovo Artoisová.
S úzkostí čekám
Vaši volbu.
Zastihnete mě vždycky na mé noční lince.
Své služby poskytuji nepřetržitě.
Síťovina, to je na nic,
propouštěla by plyn.
Ty jsou obrovské!
Co tu děláte, chlape?
Pardon, madam, dělám to pro Francii.
Musím mít Vaše kalhotky.
Vstupte.
- Ano, Helgo, co pro Vás můžu udělat? - Podle dosavadních zkušeností málo.
Plukovníku, oznamuji něco závažného. A je to velmi osobní.
- Už jste v tom? - Co si to dovolujete!
Helgo, jste mezi přáteli, co se stalo?
Chci nahlásit, že jsem ztratila kalhotky.
Skoro jsem se trefil.
A máte ráda toho muže?
Stalo se to před chvílí na zahradě. Přišla jsem o ně, když jsem se nedívala.
- Za bílého dne? - Vzali je přímo ze šňůry.
- Byly mé nejlepší, hedvábné. - S těmi hakenkrajcíčky na lemu, že?
Hansi, jak jsi na to přišel? Kdy jsi viděl její kalhotky?
Tuším, že to bylo o Vánocích, když věšela ozdoby na stromeček.
Není divu, že jste mi tak ochotně přidržoval žebřík!
Co si přejete abych udělal?
Zatkněte pár vesničanů a zastřelte je!
Helgo, ani Němci nemůžou popravovat kvůli jedněm kalhotkám.
Pravda plukovníku. Co je na nějakých kalhotkách ...
Herr Flick!
- Heil Hitler! - Heil Hitler!
Klap!
Plukovníku, město pod Vaším velením je silně nedisciplinované!
- Mohl byste být konkrétnější? - Podle agentů se ztrácí mnoho kalhotek!
Skutečně? Kdo by něco takového dělal?
Úchyl!
Moje někdo sundal právě před chvilkou.
- Snad ne s těmi hakenkrajcíky na lemu? - Zrovna ty.
Původně jen drobný incident vzal velmi vážný obrat.
Ztratí-li se obyčejné francouzské kalhotky, dá se přimhouřit oko.
Sebrat je člence slavné německé armády, může mít za následek jen jeden trest!
- Doživotí? - Smrt!
Co si přejete, abych teď udělal?
Člověka podezřelého z krádeží viděli vcházet postranním vchodem kavárny René.
- Tu věc vyšetříte! - Rozkaz, herr Flick.
- Heil Hitler! - Heil Hitler!
Klap!
Jsi jakoby duchem mimo, René. Celé odpoledne jsi na mě nepromluvil.
Mé srdce je naplněno smutkem, Edith.
Zdá se, že tě po všech kouzelných letech ztratím s majitelem pohřebního ústavu.
Tvé srdce je naplněno smutkem, protože se bojíš, že přijdeš o kavárnu.
Přemýšlela jsem o tom, René.
Po těch společných letech ti to nemůžu udělat.
Ani nevíš, jak jsi mě potěšila.
Nechám si tě tu jako barmana.
Ne, nemohl bych tady zůstat a dívat se, jak odcházíte spolu nahoru.
René, nikdy bych to neudělala před tvýma očima,
budeme chodit po schodech u něj v bytě.
To stačí. Odejdu raději hned.
Nemohu se už tvářit statečně při pohledu na tuto tragédii.
René, to pro tebe opravdu tolik znamenám?
A je pravda, že beze mě bys nemohl žít?
A když ti slíbím, že si tě vezmu, slíbíš ty mně věčnou věrnost?
A připadám ti stejně pěkná jako kdysi?
l když to panu Alphonsovi zlomí srdce, tak mu řeknu, že jsem souzena jinému.
- Ty máš ještě jiného? - Tebe, René.
Mě?
Jak ráda tě učiním šťastným!
Madam, tyto květiny ležely přede dveřmi, jsou určeny Vám.
- Monsieur Alphonse si Vás chce vzít. - Ne, rozmyslela jsem si to.
Rozhodla jsem se, že si vezmu Reného.
- Tady Reného? - Obávám se, že ano.
Gratuluji.
Věčný trojúhelník.
- Plukovníku, vítejte do mé kavárny. - Je mi líto, tato návštěva je služební.
- lhned svolej personál! - Ano, samozřejmě, plukovníku.
Pojďte sem všichni. Plukovník si přeje s vámi mluvit.
- Bylo něco s tím včerejším králíkem? - S králíkem nebylo nic!
Chápu. Smím se tedy zeptat na podstatu Vašeho problému?
Kalhotky!
Odpusťte, že jsem se ptal.
Teď, mě všichni poslouchejte. Ve městě se postrádá spousta kalhotek.
Včetně jedněch, které dříve oblékala příslušnice německého štábu,
kterou nebudu jmenovat.
Helga!
Stopy vedou na tuto adresu! A já požaduji vysvětlení!
Plukovníku, je to velmi prosté. Chtěli jsme hedvábí,
kterého je značný nedostatek na ušití svatebních šatů.
Svatebních šatů? Jak ... jak romantické!
- A pro koho jsou? - Pro tebe.
- Pro mě, mám se vdávat. - Kdo je ten šťastný muž?
Jsem to já.
Alphonse, majitel ústavu "Rychle a stylově".
Je to zcela jinak! Beru si bratra mého zesnulého manžela, Reného.
- Reného? - Reného?
- Pane? - Ano?
Jako čestný muž jsem nedávno přišel požádat Vás o ruku této dámy!
Urazil jste mě a ponížil, pane!
Žádám satisfakci!
Za mě nechť mluví mé kulky!
Na to je příliš pozdě, vybrala si mě.
Jsem čestný muž, monsieure.
Dám Vám včas vědět
a moji sekundanti Vám sdělí přesnou hodinu a místo!
Ten se asi nedá odbýt, viďte?
- René, on tě vyzval na souboj! - Cože?
No tohle, muži se kvůli mně perou!
Sklapni!
Plukovníku, určitě máte známé! Potřebuji doklady! Musím zmizet! Prosím Vás!
"Rychle a stylově" Pane bože ...
Translated by McJohn@email.cz