Halló, halló!
Gruber v ráži
Madam Peyet je v jiném stavu.
Ona má z toho radost.
Ale její manžel ne.
Je už dva roku v lochu.
Povídá se, že otcem je Maurice Gazier,
jehož milenkou je madam Coisette, ta kloboučnice,
jejíž bratr byl pobočníkem generála Clauda Cavillona, toho hrdiny od Ypresu,
odkud si přinesl dřevěnou nohu.
Kterou si věší nad krbem.
Nikoho z těchto lidí jste nepoznali a nepoznáte,
ale napadlo mě, že Vám řeknu několik místních klepů,
protože moje záležitosti jsou tak komplikované, že nevím, kde začít.
René, nesu zprávu od partizánů.
- Od komunistů nebo od našich? - Od našich.
Uprchlý vlčák se vrátil k poručíkovi Gruberovi
se salámem, který ukradl.
Díky, Marie.
Díky Bohu, že to nebyl Rottweiler.
Salám, o kterém mluvila, obsahuje padělek obrazu
Padle madony s velkýma ...
který komunisti z mé kuchně ukradli
a pak za něj požadovali 800000 franků.
René.
Právě jsem potkala monsieura Alfonse, toho pohřebáka, na náměstí.
Ptá se, kdy mu vrátíme ty jeho peníze?
Řekla jsem mu, že na tom právě pracuješ.
Tak šel domů docela šťastný.
Děkuji, Edith.
Ty peníze nám monsieur Alfonse půjčil na zaplacení výkupného
pod podmínkou, že německý plukovník
zorganizuje léčku a štípne peníze zpátky.
To nevyšlo, takže peníze mají stále komunisti.
Jak má člověk říct starému vetchému funebrákovi se slabým srdcem,
že jeho celoživotní úspory jsou fuč?
Telefonem.
Nouvion 302, prosím.
Ty jsi zase ve službě, Antoinette.
Stále jěště odposloucháváš cizí hovory?
Která madam? Cože, ta kloboučnice?
Další?
Kde na to šití klobouků bere čas?
Odtud mám všechny informace.
Haló, monsieur Alfonse, jak se máte?
Tady René z ka ...
S-sedí se Vám dobře?
Oh, Vy zrovna pohřbíváte.
Balzamujete?
To můžete dělat jednou rukou?
Je to někdo koho my známe?
Oh, ano. Nevypadal moc dobře.
Mám pro Vás nějaké novinky, vrátili nám ten salám.
Šlo to jak po másle.
Peníze? No, ty jsou v bezpečí.
No, ne, ne přímo tady, ne.
Budete muset počkat jěště pár dnů, než Vám je vrátíme zpátky.
Ne, monsieure Alfonsi, partizání neplatí úroky.
Herr Flick, musím Vám něco oznámit.
Helgo, jak jste se sem dostala?
Použila jsem klíč, co jste mi osobně dal.
Nepoužívejte ten klíč během pracovní doby.
Je jen pro nouzové případy
a pro předem smluvené, schválené, tajné schůzky
pro soukromé laškování.
Promiňte, herr Flick.
Schovejte ho na sobě.
To nebude jednoduché, herr Flick.
Vy už něco vymyslíte.
Co mi chcete oznámit?
Chci Vám oznámit, že poručík Gruber se vrátil do svého bytu
a byl zatčen Vaším agentem, von Smallhausenem,
který je teď zde.
Řekněte mu, aby vstoupil.
Vstupte!
- Podejte zprávu. - Podle Vašich instrukcí
jsem zadržel poručíka Grubera v jeho bytě.
Právě se věnoval cvičením kliků na koberci.
- Pokoušel se bránit? - Ne, překvapili jsme ho.
- Čeká venku. - Přineste ho sem.
Přineste ho sem!
Poslal jste pro mě?
Váš pes ukradl velmi důležitý gestapácký salám.
- Kde je? - No ...
Myslel jsem, že pejsek bude chtít kousek salámu později k večeři.
- Tak jsem ho da do ledničky. - A tam jsme ho také našli.
- Máte ho? - Ano, je venku.
Tak ho sem přineste.
Přineste sem salám!
Otevřete to.
Tam nic není kromě talíře s rozemletým masem.
Grubere, Vy jste ten salám rozemlel?
Pejsánek je velmi vybíravý,
nikdy by nesnědl tak velký kus masa.
Ale v tom salámu byl obraz, velmi drahocenný obraz.
Já vím. Vytáhl jsem ho. Je v mrazáku.
Vy jste zničil jedno z nejlepších mistrovských děl na světě.
Jestli mohu něco podotknout, tak to nebyl zrovna mistrovský kus,
- byl to padělek. - Padělek?
- Padělek?
Takže,
někdo musel vyměnit padělaný obraz v gestapáckém salámu
za originální obraz v gestapáckém salámu,
když byl salám v kavárně.
Nebo partizáni vyměnili padělaný obraz
za opravdový obraz v gestapáckém salámu,
když ten salám ukradli.
Nebo Vy, herr Grubere,
s Vaším proslulým sklonem k umění,
jste vyměnil padělaný obraz za originální obraz,
a když Váš pes přinesl ten salám do Vašeho bytu,
chytře jste salám rozemlel,
aby jste odstranil všechny stopy po mém malém hákovém kříži,
který jsem na salám umístil.
Takže teď se nikdy nedozvím,
zda to byl opravdový obraz nebo jen nějaký obyčejný salám.
Naprosto správně, herr Flick.
Takže, Grubere, prst ukazuje na Vás.
Ale proč bych Vám pak říkal, že je to padělek,
s věděním, že se budete zlobit?
Řekl bych Vám, že ten obraz snědl můj pejsánek.
Myslím, že tento muž je nevinný.
Co jste to za gestapáka, když říkáte, že ten muž je nevinný?
Ale jestli mluví pravdu a toto je jen zmrzlá kopie obrazu,
pak originální obraz musí stále existovat.
Což znamená, že může být nalezen odborným gestapáckým vyšetřováním.
To zní už víc gestapácky.
Takže,
poslední místo, o kterém víme, že tam obraz určitě byl,
je kavárna René.
Vy, Grubere, se s majitelem přátelíte.
No, vycházíme spolu docela dobře.
Tak koukejte z něho něco vytáhnout.
Jestli nebude mluvit, nabídněte mu, že mu tank projede jeho kavárnou.
Oh, blikající koule.
Rogere! Rogere!
Myslím, že přichází zpráva.
Co budeme dělat teď?
To už je tak dávno, přivádíš mě do rozpaků.
Povídám,
zvedne někdo ten zatracený krám?
- Spal jsem jako zabitý. - To může být Londýn.
Možná to je pro nás. Honem, vem to za druhý konec.
Nech to být. Nevšímej si toho.
Já jsem se tě ani nedotkl.
- Jak ta zatracená věc funguje? - Reproduktor je v nočníku.
"Haló Lelku, haló Lelku."
"Slyšíš mě? Slyšíš mě? Přepínám."
- Co to říkal? - Nemám ponětí. Bylo to všechno francouzsky.
Pusťte mě k tomu.
Já vím, jak se to ovládá.
Jsem rád, že jeden z nás to ví.
Haló, Haló. Tady je Lelkova tchýně.
Předejte Vaši zprávu. Přepínám.
"Haló, haló."
"Kapitán Hook čeká na Petra Pana v Zemi Nezemi."
"Přepínám."
Myslím, že jsme chytili vysílání pro děti.
Ne, ne, Fanny. To je šifra.
- Šifra? - Musí se rozluštit.
Ty písmenka jsou tak malý, že to nemůžu přečíst.
- "Haló, Lelkova tchýně." - Haló?
"Haló, Lelkova tchýně."
"Rozumíte mi? Přepínám."
Ne, ne, je to vytišněný moc malý!
Prosím, zašlete větší knihu.
Přepínám a končím.
René.
Tyhle mušle nejsou moc dobré. Tvoje žena používá nové koření?
Třeba jako vlasové tonikum?
Jsou z obvyklého přístavu, drahý plukovníku.
Myslím, že z jedné z Vašich ponorek uniká trochu nafty.
Zásluhou toho, že ji RAF potopila.
Celá RAF byla sestřelena.
Goebbels to říkal v rádiu, tak to musí být pravda.
Pochopte, řekl, že Evě Braunové je 29.
Jestli uvěříte tomuhle, tak uvěříte všemu.
- Někdo by mohl poslouchat. - Oh, omlouvám se.
Plukovníku, plukovníku, mám drobný problém.
Ty peníze, za které jste slíbil připravit léčku, chce jejich majitel zpátky.
No, to bude oříšek.
Ale tak jsme se dohodli, plukovníku. Já měl sehnat peníze za obraz,
předat Vám ho
a Vy jste měl připravil léčku na komunisty a sebrat jim peníze zpátky.
My jsme nedostali žádný obraz. Gruberův pes dostal ten obaz.
Může teď být na spustě míst.
Zvláště, jestli ho pejsánek sežral.
Každopádně ta záležitost je uzavřena, pokud jde o nás.
Což nás přivádí k hlavnímu důvodu naší návštěvy.
- Děvčata. - Ah, ano. Děvčata.
Máme pro tebe, René, 12 litrů parafínu,
čtyři kila cukru
a 1 kilo másla.
Oh, děkuji, plukovníku.
To by mělo pokrýt leteckou helmu a mokrý celer.
Co kdybychom přidali 500 cigaret?
Za 500 cigaret bych přihodil nadoraz natažené kukačky.
To nezní jako velká sranda.
Počkejte až začnou odbíjet 12.
- Platí! - Platí!
Zařídím to.
- René. - Co?
Chystají se nám dát peníze pro monsieura Alfonse?
Ne, nevypadá to.
- V tom případě má Yvette plán. - Dobře, do zadního pokoje.
Yvette, do zadního pokoje.
Marie, řekni panu LeClerkovi, aby přišel za námi do zadního pokoje hned
- jak dokončí své sólo. - Dobře.
Yvette, sedni si.
Tak, pověz Renému svůj plán.
Monsieur LeClerk, padělatel,
chodí již delší dobu tajně do sklepa.
Sledovala jsem ho. Falšuje tam peníze.
Mohli bychom dát monsieuru Alfonsovi falešné peníze.
Edith, LeClerk není dobrý padělatel.
Ale já znám pana Alfonse a ten se na ty peníze ani nepodívá.
Dá je rovnou zpátky pod jeho matraci.
- Je chorobně lakomý. - To je nečestné a lstivé.
To je dobrý plán.
Jak přesvědčíme monsieura LeClerka, aby nám ukázal,
kde má schovaný svůj poklad?
Monsieur LeClerk je tady.
Nechte to na mě.
Přál jste si mě vidět?
Ano, pane LeClerku, nerad bych vyvolával paniku,
ale kavárna je v plamenech.
Oh, no, musím jít ...
Oheň! Oheň! Můj Bože, moje úspory.
Moje životní úspory.
Moje peníze!
Moje peníze, moje peníze.
Ah, strážník Crabtree. Mohu Vám dát koňak?
Ne, nesmím se hulákat, když jsem rovně ve družbě.
Jsem ohromena, že jěště nikdo neprohlédl vaše přestrojení.
Měl jsem koliku,
ale někdy jsem ufikl o ocásek.
Chtěl bych ponořit s Reném.
Zaorejte ho a dejte mi kavku.
René.
- Bodré podoledne. - Ah, strážníku.
Jak je od Vás milé, že navštěvujete mou skromnou kavárnu.
Co tady děláš, ty blbečku? Dostaneš nás všechny do basy.
Michelle Vás chce o něčem infiltrovat.
Zasaďte se a ona Vám něco řekne na Vaší stolici.
Ah, musím se honem pozvracet do práce.
Život polucisty není žádné prsíčko.
A on předpokládá, že je na naší straně.
Dobře mě poslouchej, nebudu to víckrát opakovat.
Kapitán Hook čeká na Petra pana v Zemi Nezemi.
Něco takového mi ani nemusíš říkat dvakrát.
Nemám ani potuchy, co to znamená.
Jak nám vůbec kdy chceš pomáhat, když se neučíš šifry?
Chce tím říct, že plán útěku těch britských letců
byl právě schválen Londýnem.
Dobře. Jaký plán?
Uletět v letadle z muzea.
Nechcete snad provést ten ztřeštěný plán?
Vždyť nemá dokonce ani motor.
My jsme jeden ukradli ze sekačky generála von Klinkerhoffena.
Michelle, ten se z toho zcvokne.
Ty nám ho u sebe schováš.
Kde je?
Vypni to!
Necháme ho zde.
Nikdo nebude mít podezření, je v kolečkovém křesle tvojí tchýně.
Další mizerný nepřítel na dohled.
Pojď, Lisette, vytratíme se.
Dobré ráno, René.
Já ... byl jsem zrovna na malé vyjížďce
a napadlo mě, že se zastavím.
Oh, dobře.
Dnes vypadá Váš tančík opravdu půvabně.
Zrovna jsem ho naleštil.
Teď bych si dal něco trochu příjemného rovnou z baru.
Ah, Marii nebo Yvettu?
- Koňak. - Samozřejmě.
Pojďte tudy.
Marie, koňak pro poručíka Grubera.
Samozřejmě.
- Dobré ráno, poručíku Grubere. - Dobré ráno.
Teď, René ...
Rád bych si s Vámi promluvil jako muž s mužem.
Jsou to dobré nebo špatné zprávy?
- Mám problém. - To si umím představit.
Jsem v bryndě s Gestapem.
To může být velmi nepříjemné.
Herr Flick věří, že Vy víte, kde se nachází salám
obsahující originální obraz Padlé Madony.
- S velkými ... - Správně.
Zadal mi úkol,
že se mám pokusit ty informace z Vás vytáhnout.
Jestli nebudete spolupracovat,
mám rozkaz ...
Mám rozkaz, abych ...
Nedokážu to říct.
No tak, poručíku, řekněte to. Co Vám nařídil, abyste udělal?
Najet mým tančíkem z místa, kde parkuji,
na Vaši zahradu za domem.
No, co je na tom tak strašného?
Přímou čarou.
- Skrz Vaší kavárnou. - Chápu.
Poručíku, to, co Vám teď řeknu, je přísně důvěrné.
Jen mezi Vámi a mnou.
René, jsem Váš přítel.
Ano,
Je zde i další salám
obsahující opravdový obraz, originál.
Je zazděný v mém sklepě
a patří plukovníkovi a kapitánovi.
Pak vše, co musíte udělat je, vybourat zeď a dát obraz mně.
Ale, poručíku, to bych byl v pěkné kaši.
Plukovník by mě dal zastřelit.
Vezmu Vás do svého bytečku a tam Vás schovám.
Ano, to ... to je dobrý plán pro začátek.
Uvidíme, jestli vymyslíme i nějaký další.
- Mám to. - Taky si myslím.
Co takhle zaměnit kopii za druhou kopii v druhém salámu?
Ale mi nemáme žádnou další kopii.
Dneska je těžké sehnat i nějaký salám.
Myslím, že se mohu postarat o kopii, pokud uvidím originál.
Vy jste umělec?
No, mám sklony, víte.
A nemalý talent.
Předtím, než jsem dělal aranžéra, pracoval jsem v obrazárně.
Občas mi dovolili, abych oprášoval staré mistry.
No, někde holt začít musíte.
Pojďme dolů do Vašeho sklepa si to prohlédnout.
Ne, ne, vyndám ten obráz a nechám Vám ho doručit.
Přineste ho osobně.
Přijďte v mrtvou hodinu noce k postraním dveřím.
Zaklepejte čtyřikrát.
Otevře se malý poklop ve dveřích.
Ptejte se na Veroniku.
To je Vaše krycí jméno?
Ne, to je služka, která pracuje na zámku.
Ona Vás zavede do mého bytu.
Omlouvám se.
Proč tak vzdycháš, Marie?
Kvůli životům, které vedeme, Yvette. Je to strašné.
Lézt po těch schodech znovu a znovu, abychom pobavily muže.
- Není to správné. - Oh, souhlasím s tebou.
Měli bychmo mít pokoj v přízemí.
- Zdravím. - Oh, kapitán.
Mám pro vás dárečky.
Parafín je venku.
Oh, to je plukovník. Má špatnou náladu.
Hodili jsme si mincí, kdo vám tyhle věcičky přinese a já vyhrál.
Teď, kdo dostane tuhle lahvičku parfému?
- (Obě) Oh, já, já, já. - No, no, no, no.
Eniky, beniky, hajdy, hou.
Chci Francouzsku, ať je mou.
Ať si křičí pro jednou. Ven jdeš ty.
- Je to tvoje. - Děkuju.
Oh, Marie. Budeme se dělit.
Vezmem si ji dneska večer.
Běžím, plukovníku.
Co se takle trochu pomazlit, na účet?
Doufám, že nejste na mě hodné jen proto, že jsem vítězný hrdina?
Oh, co to vaříte?
Specialitu dne - polévku ze žabích stehýnek.
Vypadá to lahodně.
Schovejte mi kousek na večer.
Tolik stehýnek, to mi připomíná Folies Bergere.
Dnes večer Vám taky připomenem Folies Bergere.
- Už běžím, plukovníku! - Kapitáne Geeringu?
Vzpomněl jste si na tu baterii do mé lampy na kolo?
Oh, ano, ano. Mám ji tady.
- Koukej. - Vy jste báječnej.
Ale ne, nešimrejte Ne, ne, ne, nesmíte mě šimrat.
- Poslal jste pro mě, herr Flick? - Ano, Helgo.
Máte 3 minuty zpozdění.
Moje služba u plukovníka končí v 5:30.
Musím uklidit kancelář a pak se s ním napít Schnappsu.
Doufám, že se Vám to nelíbilo.
Vůbec ne.
Dobře. Smíte mě políbit.
Stop!
Také jste měla sýrovou sušenku.
Plukovník vždycky trvá na tom, že když piju,
musím si také něčeho okousnout.
Teď dávajte pozor.
Brzy Vás pozvu do Gestapáckého klubu.
- Máte radost? - Samozřejmě.
Být v klubu s gestapem mi bude velkou ctí.
Já vím.
Budete mou partnerkou na každoročním plese Gestapa v Berlíně.
Nejprve tam bude banket s tradiční kančí hlavou,
svíčkovou pečení, párky, štrůdlem, zelím a mořem piva.
A celé to místo se bude hemžit velkými zvířaty, včetně Goeringa a Himmlera.
Nemohu se dočkat.
O půlnoci se od Vás bude čekat, že zatančíte tradiční gestapácký tanec.
- Jak se tancuje, herr Flick? - Předvedu Vám to.
Dej svou levou nohu vpřed, Dej svou levou nohu vzad.
Můžeš hodně nahlas řvát a pěsti rozdávat.
Můžeš takhle škrtnout sirkou a město vypálit.
To je to, o čem to všechno je.
Heil. A Himmler, Himmler, Himmler ...
Vypněte to.
Ano, Grubere.
Ano. Pokračujte, Grubere.
Gruber je na stopě a doufá, že vystopuje obraz velmi rychle.
To je dobrá zpráva.
Co chcete, von Smallhausene?
Musím Vám oznámit závažný případ sabotáže
na zahradní sekačce generála von Klinkerhoffena.
Zmizel jí motor.
To je velice podivné.
Kdo může potřebovat motor ze sekačky na trávu?
Možná, herr Flick, někdo, kdo vlastní zahradní sekačku ...
bez motoru.
Nevytahujte se na mě von Smallhausene!
Herr Flick, co budeme dělat s tím trávníkem generála von Klinkerhoffena?
Bude neposekaný.
Sežeňte pár vesničanů, ať ho spasou.
Ovšem, herr Flick. V minutě.
Tak, je ti naprosto jasné, co musíš udělat?
Ano, René. Půjdu k postranímu vchodu na zámku,
Čtyřikrát zaklepám na dveře, otevře se poklop
a pak požádám, aby mě odvedli k Veronice.
Ne. Veronika tě odvede k poručíku Gruberovi.
- Pak uděláš co? - Dám mu salám.
- Dobře. Kde ho máš? - Tady.
Dobře, nikdo nebude mít podezření. Teď už jdi.
- René. - Co?
- Obejmi mě. - Samozřejmě.
- Drž mě pevněji. - Ne, ne, nesmím.
Mohl bych rozmačkat tvůj salám.
Tak už běž.
René, až se vezmeme,
vzpomeneme si na to všechno a budeme se tomu smát nebo ne?
Oh, Marie. Budem se tomu hystericky smát. Teď už bež.
René.
Tvoje žena na tebe čeká v zadním pokoji. Sama.
René, řekneš jí, že se chystáš se mnou oženit?
Yvette, ne v tuhle chvíli. Vždyť za chvíli otvíráme.
Ale René, ona se na mě dívá tak divně.
Možná má podezření, že mezi námi něco je.
- Yvette. - Kde je ...
Co to děláš?
Ubohé dítě, ty jsi to neslyšela?
Její babička zemřela.
Zemřela před třemi roky.
Teprve teď jí to došlo.
Vem si 10 minut volno, chudinko. Uklidni se.
- A zapal svíčku. - Děkuju, René.
- Ano. - Oh, René, vždycky tak soucitný.
Myslel jsem, že na mě čekáš v zadní místnosti.
Čekala jsem. Koukala jsem se na naší svatební fotku
a všechno se mi to vrátilo.
Ty jsi byl štíhlý a zdvořilý. A já byla mladá a krásná.
Ano, je úžasné, co ti fotografové dokáží udělat.
René, neměli bychom tu svatbu oddalovat.
Vesnice to očekává.
Němci to očekávají.
Ty to ale neočekáváš nebo ano?
Madam,
monsieur Alfonse, ten funebrák, přijíždí dolů po silnici
s jeho pohřebním vozem.
Má zase problém s brzdami.
Nejspíš si jede pro své peníze.
Jdi se mu věnovat.
René, vy mu ty moje peníze zase vezmete
a dáte je mně, jak jste slíbil?
Samozřejmě. Moje žena půjde do jeho bytu
a udělá, co je nezbytné na matraci.
Ať žije Francie.
Vskutku. Jak jste řekl, monsieure LeClerku.
Ať žije Francie.
Ah, jaké příběhy jednou budem vyprávět svým dětem.
Dětem? Oh, madam Edith.
Nemá snad jedno z těchto tam uvnitř? Nebo ano?
Sklapněte.
Moc pěkně se češeš, Hansi.
Děkuju, plukovníku. Koukám, že Vy jste si taky vyleštil hlavu.
Musíme se přece líbit děvčatům.
Oh, plukovníku ...
Už vím, co budou dělat s těma kukačkama.
- Co? - Naúčtují ptáka navíc.
Dobrý večer, plukovníku. dobrý večer, kapitáne.
- Zdravím. - Jak Vám to dneska sluší.
Musím přivítat monsieura Alfonse.
Možná se při dalším kole ti koně unavý.
Mezitím, využiji této příležitosti a zazpívám Vám píseň nazvanou
Hledala jsem lásku všude a našla jsem ji ...
- Pod stolem. - ... ve svém srdci.
Pane LeClerku, úvod prosím.
- Rychle sýr, Hansi. - Ano.
Monsieure Alfonsi!
Doufám, že omluvíte mé spoždění, madam.
Ten můj nový kůň není zvyklý na pohřební vůz.
- Zrovna jsem se chystala zpívat. - Oh, to jsem přišel v pravý čas.
Posaďte se, prosím.
Oh, vypadáte kouzelně, madam.
Ten třpt ve Vaších vlasech, ta roztančená světla ve Vašich očích,
ten svůdný lesk Vašich smyslných rtů, Váš opojný parfém.
Kde jsou peníze?
René. Balíček pro pana Alfonse.
Ah, ano, ano. Tady je.
Tak prosím, monsieure. Malé množství peněz,
které jste u mě nechal do úschovy.
Děkuji, monsieure, děkuji.
Nejspíš je ihned chcete vzít domů
a dát je do tajné skrýše, o které víte jen Vy a já.
Samozřejmě. Ale nejprve bych chtěl říct, jak jsem rád,
že se mi vrátila moje rezerva.
Povznáší mě to do štědré a povznesené nálady.
Rád bych Vás pozval všechny, každého z Vás,
na víno, šampaňské, koňak, co si kdo bude přát.
Monsieur Alfonse, pohřební služba, Rychle a stylově ...
vše zaplatí.
- Těmito penězi? - Ovšem.
Monsieure, jste až příliš velkorysý.
Nesmíte ty peníze utratit všechny.
Ne tady, každopádně.
No tak, René, nebuďte takový morous.
Jestli nám všem chce zaplatit pití, uděláme si párty!
- Pití zdarma! - Nedělejte to ...
Ne, ne, prosím, prosím ...
Nezbláznila ses? Do malých sklenic, do malých sklenic.
Pro madam Fanny, krásnou matku madam Edith,
5000 franků na nový klobouček.
Nový klobouček pro mammá?
- Ne, monsieure jste příliš štědrý. - Ne, ne, Rogere!
Rychle do kloboučnictví, než zavřou.
- Monsieure René. - Co?
Toto je za Vaše přední dveře, které jsem lehce poškodil,
když mě jimi prohodil můj kůň.
A toto je za Vaše slepice, které jsem přejel pohřebním vozem.
Děkuji, monsieure.
Zvonění kasi Vám musí znít jako hudba z ráje.
Hudba, ano.
Nejradši bych zaškrtil skladatele.
- René. - Co?
Jestli moje matka zaplatí padělky v tom kloboučnictví,
tak to na nás praskne.
No, tak ji zastav. Kde je?
Monsieur LeClerk ji usazoval do kolečkového křesla.
Kolečkové křeslo?
Oh, ne, ne do kolečkového křesla!
Co je? Nemáš sešlápnutou brzdu?
- Ne, Fanny. - Tak víc zatlač.
Obchod brzy zavírá.
Monsieure LeClerku, pojďte zpátky!
Fanny, má lásko, co si počneme, co si počneme?
Na světlech zahni doprava
a pak druhou do leva.
Translated by McJohn@email.cz