Halló, halló!
Nejspíš se divíte, co dělám v zajateckém táboře převlečený za tanečnici.
Dochází mi dech, tak vám to nemůžu říct, ale povím vám,
že chceme utéct v popelářském voze řízeném poručíkem Gruberem,
to je ten, co mě má v oblibě.
- Je tady, hoši. - Je tady!
- Díky bohu! - No tak, plukovníku, zuby ven.
Bylo to skvělý! Chtějí nás ještě.
Promiň, ale žádné přídavky! Do vozu!
Sem a skrčte se.
Typický šoubyznys!
V jednu chvíli jsi hvězda a vzápětí končíš ve smetí.
Kopejte dál, von Smallhausene.
Herr Flick, herr Flick! 17
- Prokopali jsme se! - To je dobře.
Uvidíme, kam ten tunel vede.
Držte se pevně, prosím!
To je asi ložnice kláštera jeptišek.
Jestli máte pravdu, von Smallhausene, mají jeptišky velké nohy
a podivný vkus v obrázcích.
Jsme v zajateckém táboře. Musíme se vrátit na velitelství gestapa.
Otevřete bránu!
Máte otřesné převleky. Vraťte se na barák, Angláni!
Jsem herr Flick z gestapa.
A já Hitlerova tetička.
Von Smallhausene, tunel!
Co tady blbnete?
Je mi líto, ale máme nějakou mechanickou závadu.
Tak to opravte.
Příšerně to tu smrdí, budu muset vylézt.
- Spraveno, uvolnil se kablík. - Prima!
Nastartujte a padáme.
- Ještě teď se klepu strachy. - Ale byla to slavná epizoda!
Splnili jsme úkol a dostali letce do tábora.
Co se děje?
- Co tu proboha děláte? - Šli jsme s vámi.
- Měli jste přece zůstat v táboře! - Měla jste nám to říct.
Řekla jsem vám to! Zrovna jste se převlékali.
Nemohl jsem zapnout Fairfaxovi podprsenku, asi jsem to přeslechl.
- Co tady dělají tihle? - Je to pěkný bordel!
- Zase pozdě, von Smallhausene! - Můj sluha mě zapomněl probudit.
- Je po něm? - Ne,
ale ostře jsem mu to vytkl a řekl, ať si dá příště pozor.
Občas se divím, že vás vzali ke gestapu, von Smallhausene.
Asi kvůli kulhání
- a zlověstnému pohledu. - Vezměte vysílačku a pojďte!
- Je velmi lehká, herr Flick. - Je to poslední model.
Vezměte také baterie!
Monsieur Leclercu, jděte a vyleštěte sklenice.
- Ano, madam. - Ne, vezměte si tohle.
Jděte naproti a kupte nějaký gin.
Tvá matka všechen vypila.
Za co bych se měl podle vás přestrojit?
Nepotřebujete převlek, jděte za sebe.
Prostě za pitomce.
Hned!
René, odnesu plukovníkovi do sklepa jídlo.
Edith, nic mu nedávej. Ať se vrátí do úřadu a dá nám pokoj.
Jak se tam může vrátit, když vypadá jako holka z kabaretu?
- Může si půjčit můj kabát a klobouk. - Víš, že je zákaz vycházení.
Jako civila by ho mohli zastřelit. Poručík mu přinese uniformu.
No tak dobře, nakrm ho.
- Oh, René! - Yvette!
Konečně jsme sami, drž mě pevně!
Oh, René! Oh, René, je to tak dávno ...
Kde jsme přestali?
Je to tak dávno, cos mě takhle držel!
Už jen dotek tvého silného těla přes mou tenkou blůzku
mi rozklepal kolena!
To jsou mi věci!
- Kdy řekneš své ženě, že ji opouštíš? - Brzy, Yvette, brzy.
- Proč ne dneska ráno? - Je to hrozně složité, Yvette.
Nezapomeň, že mě zastřelili a že se vydávám za svého bratra.
Kavárnu jsem odkázal Edith, takže ji můžu dostat zpátky,
až když si Edith zase vezmu. A pak ji opustím a vezmu si tebe.
Chápeš, dneska se to zrovna nehodí.
- Řekni mi, že nemáš jinou. - Nemám jinou.
- Hned se cítím líp. - Yvette, sladké citlivé dítě, ukaž ...
Ty pláčeš jedním okem!
Asi tam mám zrnko písku.
Zůstaň v klidu, vytáhnu ho.
Poručíku Grubere!
Myslel jsem si, že máte ještě zavřeno.
Ale ne, pro armádu nezavíráme, zvlášť ne pro hrdiny z ruské fronty.
- Přinesl jsem plukovníkovi uniformu. - To bude rád, je ve sklepě.
- Odnesu mu ji. - Dobré ráno, poručíku.
Plukovník vás rád uvidí.
René, Edith! Michelle s námi potřebuje mluvit.
Kruci!
Ani hnout!
Michelle, co tady zase děláš za bílého dne?
Je to špatné, pojďte blíž. Mám málo času.
Teď mě dobře poslouchejte, nebudu to víckrát opakovat.
- Marie s námi neutekla. - To víme. - Co se jí stalo?
Máme zprávy, že se vloupala do poštovního skladu zajateckého tábora.
Tam se přestrojila za balík červeného kříže.
Bohužel na sebe nenalepila dost známek.
Vrátili ji do Švýcarska.
Podle mě je to naprosto logické.
Dítě nebohé. René, zapálíme za ni svíčku.
Ano, jistě.
Za Marii.
- Musíme sehnat nové děvče. - To není všechno.
Máme zprávy, že Hitler plánuje invazi do Anglie.
Jakmile dostaneme rozkazy, musíme provádět sabotáže.
- Co bude s letci? - Musí zůstat tady.
Tahle akce má absolutní přednost. Kde jsou teď?
- Hello! - Hello!
Za chvíli se nám ozve Londýn, pojďte honem!
Rychle, von Smallhausene, Londýn má co nevidět začít vysílat.
Je to moc těžké, herr Flick.
Nekňourejte, von Smallhausene.
Co teď s tou vysílačkou chcete dělat, když jsem ji přitáhl na střechu zámku?
Budeme rušit vysílání z Londýna a nahradíme ho naším vlastním.
Oh, spinká!
Vypadá jako andílek!
Spíš jako mrtvá můra.
Musíme ji vzbudit velmi jemně. Mammá, mammá, mammá.
Probuď se, ty stará můro!
Ne, ne, ne!
- Proč mě budíte, něco se mi zdálo. - Jsi krutý a bezcitný, René!
Tak nádherně se usmívala. Byl to hezký sen, mammá?
Bylo to jako živé.
A krapet hanbaté.
- Edith, pojďte. - Raz, dva, tři.
Promiň, mammá, vysílačka!
Blikající koule! Přerušily mi ten sen.
Co děláte v posteli mé matky?
Když jsem lezal z tamtoho rouráku v zajatcovém fáboře,
klouznul jsem a urodil se.
Vaše patka mi dovolila sem polehnout, abych si mohl zdechnout.
Londýn má začít vysílat, sklapni!
Haló, haló, tady Lelek, ohlaste se, Londýne.
Haló, Lelku, tady Londýn, tady Londýn.
Mám je! Teď vyruším londýnský vysílač a budu vysílat sám.
Tady Lelek, ohlaš se, Londýne.
Haló, Lelku, chceme poslat medaile všem příslušníkům odboje.
Nadiktuj mi jejich jména a adresy.
Neznáme jejich jména a adresy, ale pošlete mi medaile a já je předám.
- Kde jsou letci? - V zadním pokoji.
- Kde je zadní pokoj? - Za předním pokojem.
- Nějak moc se vyptávají. - Dej mi to!
- Voláte určitě z Londýna? - Ovšem, jsem na náměstí Piccadilly.
Von Smallhausene, efekty.
Noviny, noviny, kupte si noviny!
Fialky, krásné fialky, fialky!
Herr Flick, já padám!
Flick! To je herr Flick! Odhalili nás, rychle to rozmontujte.
Zbláznil ses? Co to děláš? Nevědí, kde jsme!
A ty jsi zničil vysílačku! Takže nemůžeme mluvit s Londýnem.
Poručíku, dělám si starosti o Hanse.
- Od toho skoku ho nikdo neviděl. - Myslíte, že dezertoval?
Ne, Hans ne. Na to nemá inteligenci ani odvahu.
Plukovníku, prohledala jsem okolí tábora a našla jsem tohle.
- Vždyť jsou to brýle Hanse Geeringa! - Jeden venkovan mi řekl,
že anglického důstojníka, který odpovídá popisu Hanse, někam odvlekli partyzáni.
- Myslíte, že to byl kapitán? - Ano, jsou to Hansovy brýle.
Těmito čočkami na mě ty korálkové oči zíraly ...
jako důvěřivý mopslík (rasa psa)!
Plukovníku, poručíku Grubere, Helgo, promiňte mi to zdržení.
Asi se divíte, proč jsem byl nahoře se svou ženou a policistou, že?
Ne, ve Francii se nedivím ničemu.
- Ale ne, nic takového se nedělo! - Nikdy se neděje.
Radil jsem se tady s tímto strážníkem o svých bezpečnostních opatřeních.
Tady ukolo jsou samí lupíči.
Dívčata by se měla zatírat a ženě kupte silný zemák.
Myslí zámek. Děkuji, strážníku, můžete jít.
Sedni si, René. Potřebuji s tebou mluvit.
Hned to bude ...
Děkuji vám, kontrolore plynu ...
Za odečet.
Ale v kuchyni je příšerný puch. Musíte ho nasát znaleckým nosem.
Buď uniká plyn, nebo se zkazil camembert.
Postarej se o plukovníka.
- Vraťte mi klobouk a kabát a ven! - René, vím jak vyřešit náš problém.
- Co se mě týká, ona je náš problém. - Před kavárnou je poručíkův tančík.
Má vysílačku, proč ji nepoužít?
- Obě jste pěkně praštěné. - Je to smělý nápad odvážné ženy.
- Uděláme to! - Cože?
- Němci sedí v kavárně kousek odtud. - Odvedeme nějak jejich pozornost.
Takže se všichni sejdeme za tři minuty v tanku.
- S tímhle já nechci mít nic společného. - Nejstatečnější chlap ve Francii?
Máš kuráž kuřete!
Hodně malého kuřete!
- René, musím s tebou nutně mluvit. - Přinesu vám něco k pití, plukovníku.
- Tak kdepak jste byl? - Omdlel jsem ve křoví.
Vracel jsem se s ginem a dostal jsem do hlavy vysílačkou.
To asi zase vypadla z nějakého letadla. Němci je sestřelují v jednom kuse.
Jděte za bar! Plukovníku, co máte?
- René, děláme si starosti o Hanse. - Odvedli ho někam partyzáni.
Má na sobě leteckou uniformu a třeba ho i zastřelili.
Nebo ho partyzáni unesli a budou chtít výkupné.
Viděla jsem ho dopadnout na smetiště. Myslím, že ho odvlekli komunisté.
Komunistický odboj? Vždyť stávkovali.
Urovnalo se to, dohodli se na vyšších výkupných.
Jestli se něco dozvím, hned vám to řeknu.
René, Michelle už nás určitě čeká v tančíku.
Nemůžeme odejít jen tak, bude jim to divné.
Musíme něco vymyslet.
Mohu předvést svůj světoznámý výstup vrhání nožů s úplně zavázanýma očima.
Potřebujeme manévr, ne masakr!
Už to mám, pojď se mnou.
Poručíku Grubere, René by vás rád o něco poprosil, jenomže se moc stydí.
- O co jde? - Co to říkáš, Edith?
Je to tak dávno, co jste zpíval u piana.
- René o tom mluví v jednom kuse! - O ničem jiném ani nemluvím.
Bude mi potěšením! Kterou písničku byste rád, René?
- Kteroukoli, vyberte některou. - Tahle se vám bude určitě líbit.
Hošíčku, neboj,
že tě chci nutit, však neboj se, neboj,
Láska, jen ta to je, co schvacuje, co svírá srdce šípem sražené ...
Michelle už tam určitě bude.
- Poručíku Grubere? - Ano?
Zpíváte tak ...
tak krásně, že musím ven
a nechci, aby chlapi viděli, že brečím.
Rozumím vám.
Sám jsem taky trochu naměkko.
Kde jsou ta léta vztahů a malin nezralých?
- Zpívejte dál, uslyším vás venku. - Život nás bere na hůl ...
- Edith, to je šílenství. - Michelle, Michelle!
- Není tady, vraťme se zpátky. - Rychle, všechno je zapojené!
- Potřebujeme jenom vyšší anténu. - Čirou náhodou žádnou nemám.
- Edith, jdi do kavárny. - Ne, ne, to je zařízené.
Je připevněná k téhle cihle.
Co to děláš? To bylo okno mé koupelny!
Kdo si troufl hodit mi do koupelny cihlu?
- To nic, mammá, to jsou jen partyzáni. - To je ono, všude to vytrub!
- Haló, haló, slyšíte mě? Přepínám. - Rychle, už vysílají.
Vezměte si to, já musím splynout s krajinou.
Prý splynout s krajinou! Proč nemůžeme splynout s krajinou my?
Rychle, ta vysílačka!
Je to nějak špatně vyladěné, zakroutím s tím.
Já cítím lásky žár, tak silný zas a mlád,
to tím, že o lásce já sním.
Bodré podoledne. Komu patří ten brněný pučník?
- Mně patří. - Máte napnuté ródeo.
Když ho nevypnujete, vypije se vám baktérie.
Děkuji, už jsem byl stejně na odchodu. Jedete se mnou, plukovníku? Helgo?
- Děkuji. - Děkuji.
Haló, haló, slyším vás.
Zůstaňte na příjmu, máme tu někoho, kdo chce s vámi mluvit.
Ten hlas nepoznávám. Myslíš, že je to zase herr Flick?
Pravděpodobně, radši vypadneme.
René?
Co jste dělal v tom tančíku?
Slyšeli jsme zvonit telefon, tak jsme skočili dovnitř ho zvednout,
kdyby volal někdo důležitý.
- Třeba Hitler. - Haló!
- To asi nebude Hitler. - Haló?
Tady plukovník von Strohm, kdo je tam?
- Kapitán Hans Geering. - Hansi, díky bohu, žiješ!
- Co je s tebou? - Odvedli mě partyzáni.
Drží ho partyzáni, budou chtít výkupné.
Hansi, můžeš nám udat svou polohu?
Jsem v kanceláři s výhledem na náměstí Piccadilly.
- Fialky, krásné fialky! - Co se stalo?
Pro mě válka asi skončila, plukovníku.
Partyzáni si mě spletli s britským letcem a poslali mě do Anglie.
Tak musíš utéct a co nejdřív se vrátit sem.
To nebude snadné, plukovníku. Víte, nemám své brýle.
- Hansi, co mám říct generálovi? - Řekněte mu, že jídlo je moc dobré
a že si Britové myslí, že vyhrají. Přepínám a končím.
Hansi, Hansi!
Hansi!
Hansi ...
Subtitles by McJohn@email.cz