Halló, halló!
Situace se lepší.
Díky plukovníkovi jsem se dozvěděl, že Němci podniknou invazi do Anglie.
Churchill určitě hodí flintu do žita.
Válka skončí za pár týdnů a život v kavárně bude jako dřív.
Ti dva britští letci, které ukrývám, to ovšem netuší.
- Hello. - Hello.
Němci brzy podniknou invazi a Britové se vzdají.
- Znamenitě. - Prima.
Nemají ponětí, o čem mluvím. Ale jak jsem řekl, situace se lepší.
René?
Co tomu říkáš?
Ty chceš chovat včely?
- Vybírám si závoj na svatbu. - Jakou svatbu?
Naši svatbu! Budeme se brát.
Edith, vážně musíme hrát takovou komedii?
Jistě! Všichni viděli, že tě Němci popravili.
Věří, že jsi svůj vlastní bratr. Žijeme na hromádce a vedou se řeči.
- Ať se vedou. - Nezáleží ti na mé pověsti?
Nevadí. Všechno je zařízené.
Ráno čtrnáctého se rozezní kostelní zvony.
Sousedé utvoří špalír, celé město přijde na mši.
Varhany budou hrát, ty budeš čekat u oltáře v cylindru a v žaketu.
Ponesu se uličkou a usměji se na tebe s tímhle na hlavě.
Co tomu říkáš?
Nesehnala bys hustší?
Cikánko! Cikánko!
Zapomněl jsem klíče.
Jak se opovažujete zneužít gestapácký dynamit?
Promiňte, herr Flick, máte návštěvu.
- Poslal jste pro mě? - Ano, Helgo. Svlékněte uniformu.
Rozkaz.
Budete chtít ještě něco?
Ne, dokud jste tady. Odchod!
Herr Flick, dělám vše podle rozkazu, i když nevím proč.
Za chvíli bude vše odhaleno.
O tom nepochybuji.
Gestapo podezírá plukovníka a generála von Klinkerhoffena,
že možná plánují atentát na Hitlera.
- To jistě není pravda, herr Flick! - Svlékejte se!
Nemůžeme nic riskovat. Dejte mi uniformu!
- Posaďte se. - Rozkaz, herr Flick.
Agent gestapa převlečený za písařku umístí k plukovníkovi odposlouchávání.
Ale plukovník písařku nepotřebuje.
Bude, když tam týden nepřijdete!
Herr Flick, co máte v plánu?
Chtěl jsem vás zamknout. Bez dveří na to musím jinak.
I když se to může zdát vzrušující, jste můj snoubenec. Proč mi to děláte?
Protože si nepřeji, abyste prozradila toho agenta gestapa.
A kdo je ten agent gestapa?
Já.
Dělej! Roznes kytky na stoly. Za chvíli otvíráme.
Doufám, že si předtím vyměníš zástěru.
I na jídelním lístku je méně jídla!
René, já vám ji vyperu. Vezmu svůj poslední zbytek mýdla
a pak ji vyžehlím na svém horkém těle, až se mi dneska bude o vás zdát.
Vypereš mi ponožky?
Je čistý vzduch?
Pojďte sem, máme málo času. Nebudu to víckrát opakovat.
- Než začneš, nová vysílačka je na nic. - Ano, vychází z ní jedině:
Protože ji gestapo ruší.
Přišla jsem vám říct, že potřebujeme delší anténu.
- Jenomže my žádnou delší nemáme. - Poslouchejte, dojdu k tomu.
Jednou.
Vyrábíme pro vás velkého draka, který vynese drát do výšky.
Mimi, ty vyzvedneš draka v klášteře.
Kvůli utajení se převlékneš za malou jeptišku.
Za velkou by se mohla převléknout sotva.
Proč nemůžu jít já? Přestrojila bych se za jeptišku stejně jako ona.
Celé město tě zná jako pouliční holku!
Ze spousty pouličních holek se stanou jeptišky.
Ne přes noc.
To bys musela trénovat.
René, ty pustíš draka a řekneš Londýnu, že vysílačka funguje.
- To bude přece jasné. - Dále požaduj plastickou trhavinu,
abychom se mohli vloupat do generálova sejfu a získat detailní plán invaze.
- Udělej něco taky sama! - Proč mě pořád zpochybňuješ?
Dělal bys to snad lépe?
Vedl bys odboj tak, aby byli všichni spokojeni?
Určovat koho zabít, co odpálit, vyhrožovat po telefonu?
Víš kolik platím měsíčně za telefon?
Proč nejsi u komunistů? Do nich se navážej!
- Takovou jsem tě ještě neviděl ... - Odpusť mi to.
Někdy si říkám, jestli to má všechno cenu?
Podívej, co jsi udělal! Rozplakal jsi partyzánku.
A kvůli tobě jí upadly náboje!
Koukni, tohle do pistole nedávej.
To je rtěnka.
Je mi to moc líto, Michelle. Uděláme co chceš.
Tak pěkně běž a vypař se jako ... Jako přízrak ... Někam ...
Odveďte ji, děvčata!
Bodré podoledne.
Před vaší kovárnou byla tahle kytlice narcisáků a kůží.
Je na nich připíchnutý plaz.
Pardon, jestli vás odpouštím, ale mám tužbu.
Jsou pro tebe, Edith. Kdo ti může posílat květiny?
Oh, to je ten italský kapitán!
"Pro madame Edith, překrásná to dáma".
A napsal mi krátkou báseň! "Celý noc sním o váš obličej,
když spím a je prázdná dům. Myslím, že já zamilovat,
srdce mi dělat bum dydy bum dydy bum ..."
- To je příšerná básnička. - Dám je do vody.
Není to první Talián, kterému se líbim!
Před deseti lety jí italský zmrzlinář dal zadarmo kornout.
- René, jsme sami! - Yvette! - Oh, René!
- Mé pružné tělo po tobě volá! - Tak ať volá tiše, žena je v kuchyni.
Pojď a pevně mě obejmi. Vymačkej ze mě tu touhu.
Svou drsnou tvář dej na mou. Pohlaď mě drsnýma rukama
a přitiskni své drsné rty na mé. Oh, René, udělala bych pro tebe všechno!
Tak až půjdeš do drogerie, kup mi nějaký pleťový krém, ano?
Pane!
Co to moje oči vidí?
Snoubenec ženy, kterou miluji, se tu objímá s jinou!
- Já vám to hned vysvětlím. - Strašné!
A já v sobě potlačoval touhu po té ctnostné ženě!
Z úcty před vaší odvahou a ctí. A vy přitom máte celou dobu záskok.
- Nelíbali jsme se, jen jsme se drželi. - Vím, co jste si asi drželi.
- Kde je má zbožňovaná? - Je v kuchyni.
- Kuchá tam ryby. - Dobře, pane, půjdu za ní.
Ale rukavici budu mít připravenou a vyžehlím si oblek.
Mám v úmyslu jí říct všechno, co jsem viděl.
Monsieur Alphonsi, Francouz přece nežaluje na jiného Francouze!
To je pravda.
Jenže já mám belgickou krev z matčiny strany.
Grubere! Díky, že jste přišel.
- Kdepak je Helga? - Nemám zdání. Nepřišla do služby.
Nevím, proč máme v armádě ženy. Jsou nespolehlivé, je to mužská práce.
Souhlasím. Grubere, musíte mi pomoct.
Musíme se zbavit toho hrozného ltala.
Jenom se tu poflakuje a otravuje mě.
Kdyby jen to, plukovníku. Je totiž ubytovaný u mě.
Nemůžu pracovat na kopiích obrazů, které chceme po válce společně prodat.
Musí jít!
Možná by ho mohli partyzáni vyhodit do vzduchu!
- To se mi zdá drastické, plukovníku. - Jen aby se lekl!
Jako nervózní trosku bych jej pak poslal domů.
Je velice nudný, pořád mluví o dobývání žen.
Já vím. Je dost zlé být ltal, ale být nudný ltal, to se neodpouští.
Colonnello, můj příteli.
Huberte!
Být můj přítel! Já přinést noviny. Všude my vyhrávat válku.
Vy nevyhrávat válku. My vyhrávat válku!
Vy Němci mít rádi válku. My ltalové nechtít probléma.
My vařit pasta, milovat se a zpívat!
Jediná noc lásky ...
Ticho! V mé kanceláři zpívání nedovolím!
Říkám si, kapitáne Bertolleri, proč jste do armády vůbec vstupoval?
Kvůli uniformě. Ženy jsou z ní úplně vedle.
Jmenuji se lrma von Kinkenrotten. Jsem vaše výpomocná písařka.
- Kde je Helga? - Neočekávaně ji odveleli.
Jako svou nejdůvěrnější přítelkyni mě požádala o zástup.
Abych dokázala, jak mě vzrušuje příležitost sloužit vám i otčině,
přináším tyto květiny.
Ještě jednou a budete zastřelen!
Jaký stupido omylo!
Díky, vojínko Kinkenrottenová. To je všechno.
To není všechno. Generál vzkazuje, že se máte hlásit na zámku.
- V kolik hodin? - lhned, poklusem.
- Rychle, nesmíme ho nechat čekat. - Svezu vás ve svém tančíku.
Jede dost rychle, když na to šlápnu.
- Vejít se tam i já? - Sednete si mi na klín.
Pojedu autobusem.
Kde se tu berete, navíc v mých šatech?
Zula jsem si botu a prsty na noze se mi podařilo vytáhnout sponku z vlasů.
Dala jsem si ji mezi zuby a otevřela jsem si zámek obruče kolem mého zápěstí.
Pak už to byla hračka.
Máte vlohy, o kterých jsem netušil.
Vezměte ta sluchátka a vystrčte je ven z okna.
A přestaňte tak hloupě kulhat!
- Co to má být, herr Flick? - Pojďte sem, ukáži vám to.
V té váze je silný gestapácký mikrofon. Dá se spustit na dálku tímto způsobem.
Tímto téměř neviditelným mikrofonem se dají poslouchat i důvěrné rozhovory.
Genialita gestapa mi připadá velmi vzrušující, herr Flick.
- Polibte mě. - Slyšel jsem to velice zřetelně.
Jděte se schovat do křoví!
Dobře víš, že všechno smíš.
Já ti nikdy neodmítám nic.
Začneme tím, že budeme se chvíli líbat.
A pak ti dám ještě víc ...
Magnifico!
Líbí se mu to!
- Nepovzbuzujte ji, jinak přidá! - Je to krásná dáma
a majitelka kavárny! Až válka skončit, to dobrý živnost pro Alberto.
Bravo, ještě, ještě!
Já myslel, že my jsme ti bezcitní.
Teď bych vám chtěla ...
Bohužel vám už zazpívat nemůže, kapitáne ...
- Ale René, kapitánovi se líbí můj zpěv! - Musíme zapálit svíčky v kostele.
Dneska máme zvláštní svátek. Zapomněla jsi,
- nebo už máš zase draka? - Copak je to za svátek?
Je svátek patrona všech hostinských.
Správně, ano, svatého Vožungra.
Tak, Edith, jdi se připravit.
Musíme se teď spojit s Londýnem. Dohlédneš na bar. Víš, co máš dělat?
Já vedla bar, když německý císař byl ještě cucák!
Někdo tady chce velký gin!
Kdo?
Já.
René, další pití. Stůl tři.
- Dva koňaky. - Dva koňaky.
- Dvě deci bílého. - Dvě deci bílého.
René, koukej!
- Velmi malá jeptiška! - Jedna malá jeptiška.
Svatá sestro milosrdná!
Jak je neobvyklé vidět jednu z vás přicházet až sem.
Určitě mi jdete připomenout, že mám jít zapálit svíčky.
Jděte a v kuchyni si dejte ovesnou kaši. A nehni se odtamtud, nebo uvidíš!
Teď už potřebujeme jenom baterie do vysílačky.
Jsou v tom koši v kuchyni. Můžeme jít?
Edith, klepu se strachy. Co když nás chytí?
René, kde je tvé mužství?
Nezačínej s tím zase.
Generál von Klinkerhoffen!
- Heil Hitler! - Heil Hitler!
Můžete si sednout.
Vy ne!
Trávíte více času hýřením, než abyste vedli válku.
- To nebudu tolerovat! - Generale, příteli, je čas oběda.
My mangiare, my cantare, holky balit
a až se najíst, pak my bojovat.
Vy byste se nedokázal probojovat ani z mokrého papírového pytlíku!
Všichni mě doprovodíte na inspekční cestě po okolí. Jdeme!
Colonnello, co on říkat o pytlíku? Jak si myslí, že jsem získal ty medaile?
Zavřete tu chlebárna!
- Ty baterie jsou těžké jako olovo. - Protože jsou olověné.
- Ani vysílačka není peříčko. - Ani nejdeme na piknik.
Rád bych vám pomohl, ale víte, že mám rozhašená záda.
- Pokud vím, máš to rozhašené i vpředu. - Musíme ještě dál.
- Tohle bude hezké místo na piknik. - Edith, nemáme piknik!
Snažíme se spojit s Londýnem. Kde je ten Crabtree?
Bodré podoledne.
Kde je ten rak?
- Myslí drak. - Dala jsem si ho pod sukni.
Pánové, nedívejte se.
Snad si nemyslí, že koukáme na její spodní lahůdky?
Pomozte mi ho složit.
Tuto oblast obsadí jeden dělostřelecký pluk.
To jsou ale krásná pole.
Za pár měsíců tady budou tábořit dva tisíce mužů.
Poznamenejte si to.
To nezapomenu.
- Je strašně veliký! - Anténa se musí dostat nad rušení.
Drát je zapojený.
A mňouká silný vítr ze záchodu.
Nejlépe bude schovat se s vysílačkou do křoví a vy vypustíte draka.
- Tady je drát. - Mikrofon a sluchátka mám v košíku
mezi rajčaty a okurkami.
Michelle je blázen. Takového monstra si přece Němci všimnou.
- Ve sto padesáti metrech bude tečkou. - S Yvette budeme držet raka ve vzruchu
- a až řeknu huš, opustíme ho. - A co mám dělat já?
Vezmi drát a běž s ním co nejrychleji proti větru.
Zlomte si vaz.
- Připraveni? - Zvedni ho! Zvedni ho!
Moment.
Jedna, dvě,
třísk,
huš!
- Rychleji, rychleji! - Běžím, jak můžu!
Rychleji!
Výborně, René!
Povolte ten drát!
Už slyším nějaké praskání! Haló, Londýne, haló, Londýne!
Tady Lelek! Volám Londýn!
Nahoře je asi strašně silný vítr. Drát mi vyklouzává z rukou.
Pusť ho ještě výš. Pusť ho ještě výš!
Pálí mi prsty, nemůžu ho udržet!
Haló, haló, Londýne? Haló, Londýne?
Tady paní Lelková! Volám Londýn!
Hodně jsi zeslábl!
- Proboha, přišli jsme o servírku! - A dobrého personálu je jak šafránu.
Rychle jdeme za ježiškou!
Tady bude seřadiště pro dvě stě padesát tanků.
Generále, vím, že je to tajné, ale kdy se dozvíme datum invaze?
Bohužel, Hitler spoléhá víc na své astrology než generály.
Prý čeká na znamení. Pak teprve začne invazi.
Myslím, že ještě nejsme připraveni.
Považoval by létající jeptišku za znamení?
Vyrazil by hned zítra. Proč se ptáte?
Jenom tak ...
Subtitles by McJohn@email.cz