Halló, halló!
Není obvyklé, abych v deset ráno ještě polehával v posteli,
ale jsem s nervy úplně na dně.
Během posledních 24 hodin jsem byl přistižen s mou milenkou Yvette v náruči
monsieur Alphonsem - tím funebrákem.
Ten si chce vzít mou ženu, která si chce naopak vzít mě,
protože si všichni myslí, že jsem mrtvý
a vydávám se za svého vlastního bratra a žiji s ní v hříchu.
Aby toho nebylo dost, mé ženě se také dvoří jeden rujný italský kapitán.
A nová servírka Mimi Labonqová jede po mém těle.
A možná si vzpomenete, že jsem včera odpoledne lovil létající jeptišku,
která měla na zádech rádio a visela na velikánském drakovi.
Ještě se mi divíte, že jsem s nervy úplně na dně?
René, René, pusť mě dovnitř!
To je Mimi. O ní jsem vám povídal.
Raději jsem zamkl, aby ji manželka nespatřila v mém obětí.
- Pusť mě dovnitř. - Běž pryč!
- Mysli na mou ženu. - Ta je teď v kuchyni.
Klíč je pod rohožkou.
René!
René, proč se mi pořád vyhýbáš?
Já si myslel, že se k tomu postupně dopracujeme, rozumíš?
Romantická procházka uličkou milenců, kradmý pohled v kostele
a rychlý klíčovou dírkou, když se koupeš.
René,
když jsme spolu, nech mě udělat něco, aby ses zahřál a cítil báječně.
Dobře,
můžeš mi naplnit ohřívací láhev.
- René, nesu ti snídani! - Rychle, to je žena!
Schovat! Postel!
Ne do ní, pod ní! Bože můj ...
Ach, René, můj ubohý manželi, ještě tě bolí hlavička?
Je to trochu lepší, drahoušku, ten klid a pohoda mi jdou k duhu.
- Zvláště ten klid. - Ale pořád jsi velmi nesvůj.
Mám si k tobě lehnout a namasírovat ti krk?
To všechno tvé včerejší běhání! Vždyť musíš být celý ztuhlý!
Ne víc, než bys čekala.
Naordinuji ti vajíčko na měkko, uzenáče, toast, med a šálek kávy.
- Ty jsi můj poklad, Edith. - Nechceš ještě něco?
Přines ještě jeden hrnek.
- Přeji dobrý den, monsiuer Alphonsi. - Přišel jsem navštívit madam Edith.
- Je nahoře, nesla manželovi snídani. - Ten sprosťák, ten prevít, ten hulvát!
- Ten bezcharakterní hostinský! - Monsiuer Alphonsi,
- nezapomeňte, že jsem jeho milenka! - Omlouvám se, mademoiselle.
S mým slabým srdcem,
neměl bych se už takhle vzrušovat. Jsem ale sžírán takovou žárlivostí,
že zapomínám na slavnou francouzskou tradici
dělat to s každým jako králíci.
- Monsieur Alphonse! - Drahá, nádherná madam!
- Mám pro vás důležitou zprávu. - Od partyzánů?
Ne, ode mě.
Pojďte se mnou dozadu.
Miluji vás, miluji vás.
Konečně jsme sami.
- Hello. - Hello.
Zmizněte!
Tak, monsieur Alphonsi, jakou zprávu máte? Jsem velmi zaneprázdněná žena.
Drahá, již mnoho týdnů se mi zdá pouze o vás.
Myslím na vás ve dne v noci,
dokonce i když balzamuji, vaše tvář mě sleduje.
Sleduje mě skrze tekutinu!
Déle v sobě nedokáži potlačit vášeň.
- Musím zlíbat vaše svůdné smyslné rty. - Monsieur Alphonsi, vy jste nezbedný!
Ale když jste to řekl tak hezky, můžete mě políbit.
Madam!
Monsieur Alphonsi!
Dokáží-li toto pouhé rty, nesmím ho pustit ke zbytku těla!
Dobře jsi uklidila v koupelně, Mimi. Teď si jdi po své práci v kavárně.
Jsme tu sami?
Když nepočítám čtyři hosty, dvě číšnice a tu s kolem, tak ano.
Všichni ke mně!
- Moc dobře ji poslouchejte! - Nebude to opakovat.
Nebudu vám říkat nic, jen se na něco zeptám.
- Kde je vysílačka? - Zpátky v pokoji mé tchyně.
Při pronásledování této létající jeptišky jsme přišli o baterie.
Dynamo z tohoto kola nám zajistí provizorní zdroj energie.
Nebude Němcům divné, když najdou při prohlídce v pokoji mé tchyně kolo?
Řeknete, že ho má kvůli kondici.
Není to trochu pozdě? Je jí osmdesát šest.
Nebude na dlouho, ukradli jsme baterie z německé miniponorky.
Brzy vám je doručí náš agent.
Převlečený za torpédo, předpokládám.
- Dobře ho poznáte podle znamení. - Podle jakého znamení?
Strčí si takhle do ucha prst a bude přitom pořád kroutit nosem.
- Na takového člověka si dám pozor. - Mám další zprávu.
- Konečně přišly výbušniny. - Výborně.
Uložíme je do vašeho sklepa. Přinese vám je další z našich agentů.
Balíčky dynamitu bude mít ukryty na zvláštních místech v kalhotách.
A jak ho poznám?
Podle velmi nejistého kroku.
Pozor, jde ten německý poručík, dělejte jakoby nic!
Zmizím jako přízrak zadním východem.
René!
Dobrý den, poručíku. Jak vám to dnes sluší!
Děkuji. Snad vidíte, že teď kráčím velmi nejistě.
Neříkejte mi, že máte dynamit v kalhotách.
René ...
René, neposlouchejte ty pomluvy.
Ne, ne, byl jsem jenom projet jednoho z generálových koní.
Nádherný černý hřebec.
Nic se nevyrovná pohledu na zvíře s rozšířenými nozdrami
a pěnou u tlamy, jak klape po dlažbě a děsí venkovany!
Doufám, že ten kůň si to taky užil.
- Posaďte se, poručíku. - René, ty už jsi vstal?
Pořád jsem ale ještě slabý, má drahá.
Monsieur Alphonse měl právě záchvat v zadním pokoji. Měl by dostat koňak.
- Jsem rád, že se ještě postavím. - Tady máte, monsieur Alphonsi.
- Sakra, herr Flick! - Gestapo!
Dobré ráno, herr Flick, koňak?
To jsem já, Helga!
Vím o něčem, co by nás mohlo všechny postihnout.
- Proč máte na sobě šaty herr Flicka? - Protože on si vzal moje.
Vidíte?
Herr Flick se musel urychleně přestrojit za výpomocnou písařku ženského pohlaví.
Tajně pak instaloval odposlouchávací zařízení do narcisu na stole plukovníka.
Kromě toho uspokojení, které mu přináší nošení ženských šatů, proč by to dělal?
Podezřívá generála a plukovníka, že chtějí vyhodit do vzduchu Hitlera.
Tak ta nenáviděná pohroma Evropy konečně zemře bolestivou smrtí,
- za níž se modlí svobodný svět! - Mimi!
Kroť se!
- Já si o tom nepřeji vůbec nic vědět. - Copak jste slepý?
Jestli je to pravda a plukovníka budou mučit, jedeme v tom všichni.
Může prozradit, že poručík Gruber maluje padělek Padlé Madony s velkými balonky.
A van Gogha s velkými slunečnicemi.
Štěstí, že taky nemaluje van Thomase.
Generál von Klinkerhoffen má právě s plukovníkem schůzku.
Musím je ihned varovat!
Počkejte za dveřmi!
- Ohlaste mě. - Rozkaz, generále.
- Vy jste tu nová, viďte? - Jmenuji se lrma von Kinkenrotten.
Jsem tu jen na výpomoc.
Halt! Máte rozepnutý horní knoflík, upravit!
Rozkaz, generále.
Stát!
Máte nakřivo šev na pravé punčoše. Srovnat!
Máte hezké nohy, škoda, že kulháte.
Generál von Klinkerhoffen!
Dobré ráno, generále, rád vás vidím.
- Heil Hitler! - Jistě, heil Hitler!
Mám plno práce se sháněním rekvizit na oslavu Hitlerových narozenin.
Bohužel, vůdce s námi nemůže být, ale i tak to vhodně oslavíme
- s mými generály a vyššími důstojníky. - Bude to velmi veselé.
- Von Smallhausene, slyšíte mě? - Ano, herr Flick.
Pozoruji teď dvě berušky zabrané do velice neobvyklé činnosti.
Dávejte pozor, generál hovoří s plukovníkem.
Nasaďte si sluchátka a zapněte tajný mikrofon na plukovníkově psacím stole.
Provedu, herr Flick.
Tady je zasedací pořádek oslavy Hitlerových narozenin.
Zasedací pořádek, dobře.
Napadlo mě umístit vůdce do čela stolu.
- Dobrý nápad, schvaluje se. - Má se konat večírek.
Hitlera chtějí posadit do čela stolu.
- Všechno si píši, vydržte. - A tady máte ke schválení menu.
- Schválím tento dokument osobně. - Po kávě si nasadíme něco takového.
A co říkáte tomuhle?
Celkem zábavné. Úplně to jednoho změní.
- Budou na to přestrojeni. - Přestrojeni! Pokračujte.
Našel jsem dodavatele, který mi může nechat dvě bedny tohohle.
Dvě bedny, to je až moc! Kdo to bude vyhazovat do vzduchu?
- Já ne, ne v mém věku. - Potřebujeme mladšího. Řeknu Gruberovi.
Generál má v úmyslu říct herr Gruberovi, aby vyhodil do vzduchu Hitlera.
Škoda, že si to tu s námi Hitler nebude moci užít.
Á, Gruber dorazil!
Poručíku Grubere!
Vrazil jste do kanceláře bez zaklepání a zakryl jste narcis rukavicí.
Jak vysvětlíte své chování?
- Co? - Ten narcis ukrývá mikrofon,
který tam dalo gestapo, aby vás mohlo poslouchat.
To je skandál! Kdo to má na svědomí?
Herr Flick!
Teď je dokonce ve vašem sekretariátu maskován za sekretářku opačného pohlaví.
Stráže!
- Generále, co to děláte? - Vezmu ho ihned do vazby.
Nemůžete přece zatknout herr Flicka z gestapa!
Můžu ale zatknout sekretářku opačného pohlaví.
Zatkněte tu ženskou vedle a odveďte ji do žaláře na mém zámku.
Trochu si s gestapem vjedeme do vlasů.
- Edith, Edith! - Co máš za problém, mammá?
Včera v noci jsem se modlila,
abych aspoň ještě jednou uviděla moji sestru v Avignonu.
A Bůh mě vyslyšel a poslal mi bicykl.
Ten je pro vysílačku, mammá.
Honem zvednout postel, raz, dva, tři!
Pojď raději sem dopředu.
Londýn se ohlásí každou chvilku. Bicykl je připojený na vysílačku.
Potřebujeme dvanáct voltů.
Rychleji, rychleji!
Připadám si jako šílený křeček!
- Rychleji, rychleji! - Nemlať mě, babizno!
- Rozsívá se jeho tělo, rychleji! - Nech toho, ty ...
- Zase mi bliká postel! - Rychle vysílačku!
- Máš tak strašně horký dech! - A ty tak tenké kalhotky!
Haló, Lelku, haló, Lelku, předejte zprávu, přepínám.
Louise nemůže bez brýlí přečíst svoje učebnice.
To si mám roztrhnout plíce jenom proto, aby anglické letectvo svrhlo brýle
nějaké blbé školačce?
Proč... Proč...
- Proč si nemůže dojít k optikovi? - To je šifra.
Potřebujeme špionážní fotoaparáty k ofocení plánů k invazi,
které jsou v sejfu, do kterého se chceme vloupat.
Haló, Lelku, hledáme šifru, ale bude to chvíli trvat.
Já nemůžu čekat! Brzo budeme bez proudu! Potřebujeme špionážní foťáky!
Dodáme vám je. Jsou tam někde britští letci?
- Britští letci? Okamžik. - Ach můj bože!
Také jsem hotová.
- Hello! - Co je?
- Londýn! - Výborně! - Prima!
- Haló, Londýne, jsme tady! - Tady velitel letky Belfridge.
Omlouvám se, že vám nechodí pošta. Máme tady pár dopisů.
- Je tu jeden pro Fairfaxe, přečtu ho. - No dobře, čtěte.
Je od Daphne. "Milý méďo,"
"tenhle dopis se mi píše moc těžko, ale nemůžu si pomoct."
"Vyrazila jsem si s tvým kamarádem Randym Hargreavesem autem do Skotska."
To je šílenství, budeme si muset dát pauzu.
Ale ne, jen pokračujte! Šlapejte, no tak!
Myslím, že se jim ta zpráva ztrácí! Jen šlapejte!
"Abych to celé povídání zkrátila, domů jsem se vrátila nabouraná."
"Tvá oddaná Daphne."
Co budeš dělat, Fairfaxi?
Má kliku, my to auto máme totiž pojištěný.
Přišla vám návštěva, fräulein Kinkenrotten.
Tady je.
Máte tři minuty.
Herr Flick, to jsem já, von Smallhausen.
- Jak jste se sem dostal? - Řekl jsem, že vybírám na sbírku.
- Vypadáte legračně. - Otevřel jsem vaši tajnou zásuvku
a přinesl vám sebevražednou pilulku. Rozdrťte ji mezi zuby
a nikdo se nedozví, jakého vola jste ze sebe udělal.
- Jste velmi hloupý, von Smallhausene! - Nejsem ovšem připoután řetězem ke zdi.
Budete informovat mého kmotra Himmlera
- a vysvětlíte mu moji situaci. - Provedu, herr Flick. Jakou má adresu?
Himmler, Berlín. Je velmi slavný.
A mezi tím si promyslíte, jak mě odsud dostanete.
- Co to děláte? - Řekl jsem stráži,
že vás naočkuji proti dýmějovému moru. Je to jen cukerný roztok.
- Předstírejte píchnutí a jděte. - Rozkaz, herr Flick.
Plukovníku, jak dlouho může podle vás generál držet herr Flicka v žaláři?
Za to nese odpovědnost výhradně generál. My jenom plnili rozkazy.
- René! - Dobrý večer, poručíku.
Pojďte se posadit.
- Nesu dobré zprávy. - Dobré, Huberte? Ty potřebujeme.
Konečně jsem dokončil padělky těch obrazů.
- A kde je máte? - Tady.
Proč jste je, pro pána boha, strčil do těch salámů?
Nikdo mi neřekl, že je tak nechce. Kam jinam jsem je měl dát?
To nevadí. Kde je ten originál, který prodáme po válce?
V tomhle je Padlá Madona s velkými balonky od van Klompa.
A tohle jsou padělky.
Tady je Prasklá váza s velkými slunečnicemi od van Gogha
- a tyhle jsou padělky. - Jistě si vzpomínáte,
že já mám dostat originál van Gogha a že ty dva padělky jsou pro generála.
Jeden pro Hitlera a jeden pro generála, aby si myslel, že je to originál.
Správně. Doufám.
Promiňte, že se ptám, ale jak poznáme, v kterém salámu se skrývá který obraz?
- Všechny mají své tajné značky. - Výborně, Grubere!
Které znám jenom já.
Tím jsem se pojistil, abyste mě třeba nevyšachovali z mého podílu.
- Vítejte, kapitáne Bertorelli. - Schovejte je!
Colonnello, můj překrásný příteli!
Helgo!
Koukněte, co nám poslala moje mammá z ltálie!
Černotrhové salámy! Čichněte si!
Je to nádhera, co? To má být dárek pro tu krásnou paní - signora Edith.
Nejprve dostala květiny, potom dostala salámy,
potom dostane mě.
Děkuji, kapitáne Alberto, jste velmi galantní.
Teď se zajdu k holiču ostřihat, abych se ženským libil.
Pa.
Neházejte to tam!
Teď se nám všechny pomíchaly dohromady!
Nemůžeme je přebírat tady. Je tu kolem plno lidí.
- Odneste je a schovejte, René. - Sem s nimi.
Salámy, výborné salámy!
Kdopak si koupí salám od starého potulného prodavače salámů?
Vypadněte.
- To jsem já, Leclerc. - Jděte pryč, máme přesalámováno.
Mám pro vás ty baterie z německé ponorky.
Všimněte si,
že každá z nich obsahuje elektrickou svorku na tomhle konci
a na tomhle konci ...
Bodré podoledne.
Já kráčmeruju tak obezřitně,
protože mý polucejní kaloty jsou plný dynamiku.
Ten dynamiko je uvnitř těch šišáků.
Děkuji, strážníku, opravdu jste nemohl přijít v lepší čas.
- A teď si jděte po svém. - Generál von Klinkerhoffen
- právě vystupuje z auta! - Generál von Klinkerhoffen!
- Schovejte je! - Schovejte?
Vám se to řekne! Pane bože!
Generál von Klinkerhoffen!
- Heil Hitler! - Heil Hitler!
Z jedné naší malé ponorky byly ukradeny baterie.
Ten, u koho se baterie najdou, bude zastřelen.
Půjdeme a prohledáme město! Rozumíte?
Rozkaz, generále!
Za mnou!
René,
kdo z nich má v kalhotách schované ty baterie?
Subtitles by McJohn@email.cz