Halló, halló!
Zase jednou můj pud sebezáchovy slavně zvítězil nad nějakým vlastenectvím.
Takže si to hasím ke španělským hranicím.
Důvod je prostý.
Poručík Gruber přijel s obrazy Padlé Madony s velkými balonky od van Klompa
a Prasklé vázy s velkými sedmikráskami van Gogha.
Šlo o čtyři padělky a dva originály.
Aby se to nepletlo, schoval je opět do salámů.
Naneštěstí byly tyto salámy zaměněny se čtyřmi salámy s dynamitem,
čtyřmi saláy s bateriemi z německé ponorky
a osmi italskými salámovými šiškami,
ve kterých byl česnek.
Všechny jsou, tomu neuvěříte, v kalhotách plukovníka von Strohma
a poručíka Grubera. S výjimkou dvou!
Ty jsou schovány v záňadří Helgy, i tak vybavené sekretářky plukovníka.
Dříve nebo později něco musí povolit a u toho já být nemusím.
- Michelle, rád tě vidím! - Kam jdeš?
- Jenom k holiči. - S kufrem?
- Schovávám si vlasy na nějaké vycpávky. - Jestli si myslíš, že nám zdrhneš,
budeš mít v zádech kulku dřív, než výpravčí zvedne plácačku.
Pojedu autobusem.
Mám důležité zprávy, sedni si!
Londýn poslal fotoaparát na ofocení plánů invaze,
které jsou v sejfu na zámku, který chceme vyhodit do vzduchu.
Naneštěstí byl padák se špionážním aparátem stržen větrem
- a přistál na vinici monsieur Alphonse. - Jsem si jist, že si o něj stačí říct.
Včera ty německé svině vinici zabraly. Takže vesnice pro ně odmítla pracovat.
Kdo by to neudělal, toho zastřelí komunističtí partyzáni.
Nikdo se tam nedostane. Musíme Londýnu oznámit zpoždění.
Kde jsou baterie?
V kalhotách poručíka Grubera.
Ví to?
Asi ano, překřížil si nohy a vyzkratoval se.
Nevadí, použijeme bicykl. Máme ještě dynamit?
Oh ne, většina dynamitu je pro změnu v plukovníkových kalhotách.
Tobě se nedá nic svěřit! Dělám plány, rozvíjím strategie,
vymýšlím složité intriky a ty vždycky všechno zkazíš!
- To od tebe není hezké, Michelle. - Ty to nechápeš!
Já píši paměti, které chci po válce prodat.
Zatím vypadám jako pěkné tele.
- Jmenujete se René Artoise? - Ano, vítejte v mé kavárně.
Máme zavřeno.
Na rozkaz plukovníka von Strohma vás okamžitě zatýkám.
- Michelle, pomoz mi! - Vy toho muže znáte?
Nikdy jsem ho neviděla. Heil Hitler!
Děkuji.
- Plukovníku, vězeň čeká venku. - Přiveďte ho.
Přiveďte vězně!
- Heil Hitler! - Heil Hitler.
Nechte nás.
Plukovníku, poručíku, co se děje? Co jsem udělal?
René, my se na vás velmi hněváme.
Ano, René, máš nám hodně co vysvětlovat.
Přezkoumali jsme salámy a utrpěli šok.
Obzvláště já.
Čtyři salámy obsahovaly baterie ukradené z ponorky.
A ve dvou, které jsem měla skryté na prsou, byl dynamit.
S pravdou ven, René! Už zase spolupracuješ s partyzány!
Ne, ne, jste na omylu, plukovníku! Chápejte ...
Když jsem dostal zprávu o té krádeži, okamžitě jsem napsal partyzánům,
které ovšem jinak vůbec neznám,
že pokud ty baterie ihned nevrátí, odmítnu je obsluhovat ve své kavárně.
Tedy když je poznám.
Baterie jsou tu a já je zrovna chtěl vrátit, když do toho přijel generál.
Jak vysvětlíte dynamit na mých ňadrech?
No ...
Pokud tomu rozumím, jiskra od baterie se měla využít k výbuchu dynamitu,
takže bez baterií byl dynamit k ničemu, a proto ho taky poslali zpátky.
Všechno je dokonale logické, když o tom přemýšlíte, ne?
- Přemýšlím o tom! - A co kdyby jiskra od baterií
přivedla k výbuchu dynamit v mých kalhotách?
Ještě jsem nenapsal závěť!
Tak byste umřel bez závěti.
A co ten dynamit, který jsem nesla já? Nemohl žár z mých ňader vyvolat reakci?
Tomu bych věřil.
- Je to moc podezřelé, René! - Na druhou stranu generála potěší,
když vrátíme ty baterie. A bez Reného bychom je neměli!
Dobře ...
Takže pro tentokrát, René, smažeme ten incident.
- Děkuji, plukovníku. - Pokud schováš obraz Padlé Madony.
- Ale ne, už zase? - Uděláš, co ti říkám!
Plukovníku, to je dynamit!
- Vždyť já se mohl zabít! - Mohl jste zabít všechny.
Musíme být opatrnější. Tak, který ten salám je který?
V těchto dvou a v tomhle a v tomhle je dynamit.
- V těch čtyřech jsou baterie. - Ne, k sobě ne!
Ovšem.
- A jak je to s těmi obrazy? - Zde jsou kopie Vázy od van Gogha,
z nichž jednu generál pošle Hitlerovi v domnění, že je to padělek.
Druhý si nechá v domnění, že jde o originál, byť je to padělek.
A v tomhle je originál van Gogha, který jsme slíbili Renému,
aby si ho mohl po válce třeba prodat.
Zvedněte ruce, kdo myslíte, že by ho neměl dostat.
Schváleno jednomyslně.
- Pokračujte. - V těchto jsou padělky
Padlé Madony od van Klompa určené pro herr Flicka.
Jeden pošle Hitlerovi, druhý si nechá v domnění, že je to originál,
který bude moci prodat, byť je to opět padělek.
- Každopádně je nepotřebujeme. - To jako proč?
Protože her Flick je v base.
- Za co? - Sledoval mě v Helžiných šatech.
- Proč jste měl na sobě Helžiny šaty? - Já jsem neměl na sobě Helžiny šaty,
on měl na sobě Helžiny šaty! Pokračujte, Grubere.
A konečně, toto je geniální van Klomp.
René, vezměte tyhle a italské salámy a schovejte je u vás v kuchyni.
- Pořádně je zamkněte. - Ano, plukovníku.
A nemohl by muž nesoucí za války tolik salámů vzbudit podezření?
Jistě, Helgo, schováme je.
- Kam? - To je velmi snadné!
Ne!
Tady je.
Dobrý den, frau Kinkenrotten.
Zavřete dveře a odejděte!
Díky Himmlerovi, že jste tu! Ta svině mě natáhla na skřipec!
Já to nařídil.
Vy jste to nařídil? A proč, vy přerostlý netopýre?
Řekl jsem, že vás chci vyslechnout.
Abychom si mohli promluvit o vašem útěku.
Co kvůli věrohodnosti čas od času trochu zakřičet, mohl byste?
Rozhodně ne!
- Yvette, pročpak pláčeš? - Chudák René!
Právě v téhle chvíli možná podstupuje mučení z plukovníkových rukou.
Slzy mu teď nepomůžou, vrátí nám ho jenom statečný smělý plán.
Jenže žádný nemáme.
Bodré podoledne.
Sakra! To je ten anglický idiot, co si myslí, že umí francouzsky.
Možná nám pomůže.
Strážníku, Reného zavřeli.
Já sisel tu špatnou krávu.
Musíme ho zachrnět dřív, než švestky do toho pomočí.
- Ale jak mu můžeme pomoci? - Madam Edith je z toho úplně bez sebe.
Jestli odhulí moje přerojení, tak jsem v úplný niti.
- Madam Edith, proč tohle oblečení? - Přišel okamžik činu!
Zachráním svého chrabrého Reného!
Vřítím se do plukovníkovy kanceláře, ukážu mu tenhle ruční granát,
vlastními zuby vytáhnu pojistku a ...
Řeknu mu, ať pustí Reného, nebo tam všichni zemřeme.
To je riskontní ve dme.
Počekejte až přistane noc.
- Musíme udeřit hned! - Zjistíme venkovní situaci.
Já se du krouhnout.
To je ten italský kapitán. Může mě poznat.
- On kručí dudy. - Musím se schovat.
Za rok se vrátím, vrátím se zas ... Dobré ráno, hezký den.
Oh, má prdu.
- Heil Hitler! - Heil Mussolini!
- Jste moc malý pro armádu. - Hleďte si svého.
Heil Hitler.
- Edith! - René! Ty jsi venku!
Co to držíš v ruce?
Kdyby tě plukovník nepustil, chtěla jsem mu kancelář vyhodit do vzduchu granátem.
Granát! Proboha, dej mi ho, než všechny vyhodíš do vzduchu!
Slib mi, že už se nikdy ničeho takového nedotkneš!
Tak dobře, ale tohle si nechám jako suvenýr.
Na pět minut se vzdálím a ty hned zdemoluješ záchodky.
Yvette, potřebujeme tě za barem, kde jsi tak dlouho?
Jak jsem je věšela, upadla jsem v snění.
A myslela jsem na všechny ty chvíle, které jsme tu prožili.
- Yvette, ty můj jeden tygříku! - Oh, René, ty můj velký medvěde!
- Ty moje kuřátko! - Ty můj krocane.
Drž mě, líbej mě! Tak kdy se vezmeme?
Je mi líto, Yvette. Nejdřív si musím vzít Edith, abych dostal zpátky kavárnu.
René, já nesnesu to čekání, to toužení, to dychtění!
Jak mi srdce buší a chvěje se! Necítíš to přes svou zástěru?
Já myslel, že tam máš divokého holuba.
René, co dělají tvoje ruce na zádech toho děvčete?
Ty ženská jedna hloupá!
Copak nevidíš, jak tu těžce trpí klaustrofobií?
- Náhodou se zamkla ve špajzu! - Ale tam není klíč.
Jistěže tam není klíč! Proto se nemohla dostat ven.
- No tak, Yvette, už je lépe? - Děkuji, René.
Ubohé dítě! Taky se mi to stalo, srdce se mi chvělo jako divoký holub.
Já řvala a řvala a nikdo nepřišel.
My mysleli, že zpíváš.
Tady je ten šnaps.
A kdybyste se takhle náhodou chtěl povyrazit nahoře,
přišlo by vás to rovnou na tisíc franků.
Tady je moje vizitka s přesnou adresou.
Mimi Labonqová,
vlevo od schodů nahoře, druhé dveře za skříní s prádlem.
Můj pokoj je vedle jejího.
A mám poloviční ceny.
Honem, Yvette, utři ty stoly.
René, každičká kost v mém těle po tobě touží.
Přijď za mnou o půlnoci do větrací skříně!
Mimi, manželka ještě nemusí spát! Navíc je u toho bojleru hrozné vedro.
Dám té staré mašině ránu kladivem a bude to.
Prášek na spaní by možná stačil.
Drahá madam Edith, přináším lilie.
Jak jste pozorný! Dám je hned do vody.
Chystal jsem se položit je na hrob mého nebožtíka strýce.
Pak jsem si ale pomyslel: "Čert to vem!"
Odkázal mi jedině pozlacené cibule, které stejně nejdou.
- Jak je mé matce? - Seděla se mnou na pohřebním voze.
Když jsme pochovávali pana Sauliera, toho ševce, náramně se bavila.
Co se to tu zase děje?
Musela jsem uklidit v pokoji mé matky, kde se schovávají britští letci.
A monsieur Alphonse laskavě souhlasil, že je zatím vezme na pohřeb toho ševce.
Byla to skutečná událost. Považte, přes čtyřicet jeho kolegů ševců
se přišlo rozloučit. Zazpívat v kostele.
V životě jsem neslyšela tolik lidí z téhle branže zpívat žalmy.
René, generál von Klinkerhoffen jde do vaší kavárny.
- Určitě jsou salámy v bezpečí? - Visí tam jako ocásky.
Nepřicházím o něco?
Všichni vztyk a pozor! Generál Erich von Klinkerhoffen.
- O co jde? - Skopčácký generál!
- Ani muk, nebo je po vás. - Jsme na to správně voháknutí.
Generál von Klinkerhoffen.
- Heil Hitler! - Heil Hitler!
Heil Mussolini!
Mussolini se nikdy nechytat.
Byl jsem upozorněn, že žádní vesničané nechtějí pracovat na vinici.
Všichni jste odvedeni na nucené práce, zapište jména.
Sejdete se ráno na náměstí a eskortováni odejdete na určené místo.
Sepište jména, Grubere.
- Heil Hitler! - Heil Hitler!
Ta německá svině!
Souhlasím s ní.
Šup, šup, pospěšte si! Všichni do řady, rychle!
Šup, šup! Rychle, šup, šup, no tak rychle, no tak!
Tak takhle jsem dopadl. Já, René Artois jsem otrok.
Všechno zlé je k něčemu dobré. Na vinici můžeme pátrat po tom aparátu.
Dávejte pozor!
Budete mě následovat kam pojedu v tančíku.
Kdo se bude loudat nebo uteče, bude zastřelen mým velkým dělem.
Pozor!
Clarenci, kupředu!
Clarenci, co se stalo? Co tím myslíš, že je něco s baterií?
Potřebuji trochu postrčit.
Jen sbírejte a nechci vidět ani jeden hrozen rozmačkaný.
- Koukejte se po tom fotoaparátu. - Na nás se můžeš spolehnout.
Až ho najdete, schovejte ho nenápadně u sebe.
Hej, co byste tomu řekli!
Našel jsem tu foťák!
Tiše, právě ten hledáme!
- Kde je Michelle? - Není tady, ale také ji zapsali.
Jestli přijdou na to, že tu chybí, najdou ji a potom zastřelí.
Ach můj bože, někdo sem veze tvou matku v kolečkovém křesle.
Proboha, doufám, že je dobře zabalená!
- To jsem já, Michelle. - Proč jsi přivezla tu bábu?
Generál přijde zkontrolovat sklizeň a ochutnat starší ročníky vína.
Přinesla jsem tyhle tablety. Je to jed.
Monsieur Alphonsi, hodíte tabletu do vína, které bude generál ochutnávat.
- On zemře, ale jed nezanechá stopy. - To nejde!
Všichni si budou myslet, že ho zabilo moje víno.
- To mě jako živnostníka zničí! - Budete to dělat pro Francii.
Ano, a když to nevyjde, máme náhradní plán, jak zabít tu německou svini.
Proč nikdo nešlape hrozny? Honem do sudu šlapat hrozny!
Všichni si sundají boty!
Kromě vás.
Děkuji, poručíku.
Raz, dva, raz, dva.
Ten pocit, jak šťáva prýští mezi prsty, je docela sexy, co říkáš?
Možná to vzrušuje tvoje puchýře, ale se mnou to ani nehne.
Třeba ti to vyléčí plesnivé nohy.
Zdejší víno má skvělou pověst. Jdeme ho ochutnat!
René, podívejte! Generál von Klinkerhoffen!
Vítejte, generále, na této vámi zabrané vinici.
Slyšeli jsme, že ročník '32 je nejlepší. Máte tu vzorek?
Mám vzorky z každého roku, ale těžko by generál dokázal ochutnat je všechny.
Ročník '38.
Pardon.
- Vy neochutnáte své vlastní víno? - Ovšem.
Výborné.
Znalci samozřejmě víno nepolykají, vyplivují ho.
No jistě, musíme udělat totéž. Nesmíme vypadat jako barbaři.
Tohle je ročník 1937.
- Možná v ústech zachutná trpce. - Děkuji.
Je to špatné, nějak ho nechce spolknout.
A já spoléhala, že vypije alespoň tři sklenky.
Tak se na to vykašleme. Zuj se a šlapej.
Ne, máme náhradní plán! Pod židlí matky vaší ženy je krabice trhaviny.
Je přímo napojena na budík, který teď Mimi uvede do činnosti.
- René, oni vyhodí do vzduchu mou matku! - Ne, rozhodně ne, když je tak blízko.
Nebojte se, ona o tom ví.
Jakmile ten budík zazvoní, vyskočí ze židle a skryje se.
Pět vteřin po té nastane velký výbuch.
- Aktivovala jsi budík? - Ano.
A tohle bylo na zemi.
- Vždyť to je detonátor! - Vybuchne bez toho nálož?
Ne, ale bude to hodně syčet.
- Které je tohle? - Ročník '32.
Výtečné. Co myslíte, plukovníku?
- Hotová báseň! - Zabalte mi šest beden.
Helgo, tohle ochutnejte.
- Madam, máte ráda víno? - Ráda? Mladý muži,
já jsem fajnšmekr!
Vím, jsme nepřátelé, ale nikoliv snad, když jde o výtečné víno.
- Prosím. - Dovolte.
René, bez naslouchátka nic neslyší, zachraň ji!
- Co říkáte, madam? - Myslím, že je velmi dobré.
Zrušte objednávku.
Subtitles by McJohn@email.cz