Panebože.
Kam ten svět spěje.
To je perverzní.
Přeháníš, táto.
Přeháním? Ten kluk na sobě nemá žádné kalhoty!
Náhodou má skvělé spodky, ne?
Prokrista, zavřeš to okno? Je tu zima jak v morně.
Potřebuju se sušit, mám na sobě pět vrstev.
Pět vrstev? A k čemu? Snažíš se změnit rasu?
Radši mi pomoz vyfénovat vlasy.
Nepomůžu, mám dost práce.
Proč na sebe pořád sahají?
Jsou to umělci, dědo.
Jsou to nechutní angličtí parchanti. Nic proti, synu.
Lídr SDLP John Hume chce znovu pořádat mírové rozhovory.
John ten mír vážně chce, co?
O ničem jiném nemluví. Snad mu to vyjde.
Doufám, že to vyjde nám všem.
Tak holky, je čas vyrazit. Taky tě k tomu ukecaly?
Ukecaly? To těžko, Barlowa zbožňuje.
Nezbožňuju, jen ho respektuju jako písničkáře.
- To určitě, zlato. - Potřebujeme pasy?
Do Belfastu ne, zlato.
- Do Belfastu? - Máme čas, tati.
- Když je provoz, trvá to dvě hodiny. - Je to v Belfastu?
- Otevírají za osm hodin. - Akorát to vyjde.
V Belfastu? Proč je rovnou neprodáš do otroctví?
- Gerry bude s nimi. - To je ještě horší.
- Takové jako on tam nenávidí. - Jako já?
- Blbce. - To by stačilo.
Na ten koncert půjdou, táto, a hotovo.
A nakonec panika v zoo v Belfastu,
když lední medvěd uprchl z výběhu.
Policie spustila rozsáhlé pátrání
a varovala místní, aby byli opatrní...
Kdy přijdeš k rozumu?
Určitě, dědo, nás ten lední medvěd vystopuje a zabije.
Jako kdyby to mámě vadilo.
Měj rozum mami, jak by se lední medvěd dostal na koncert?
Ani by nesehnal lístek.
- Byly vyprodané před měsíci. - To byste se divily.
Jo, vysocí kluci se dostanou všude.
Ten koncert není blízko zoo.
Ale on už není v té zoo, ty chytráku.
Běhá si klidně po Belfastu
- a nic ho nezajímá. - Sleduj, Gerry.
Jen říkám, že je to pro něj moc velké území.
Když chtějí, jsou rychlí.
- Někdo ho může vzít autem. - Na čí straně jsi?
Když to nedovolíš Erin, naše mámy nám to zakážou.
To by teda měly. Zavolám jim to.
- Pecka! - Nenávidím svůj život.
Děvčata, vím, jak moc jste se těšila na This And That.
- Take That. - Budou další koncerty.
Ne, nebudou. Je to zázrak, že je tenhle.
Nikdo nikdy nepřijede, protože se tu zabíjíme.
A teď nás zabijí medvědi?
- Jak to skončí? - Vážně?
Ta tlustá chlupatá koule nezničí nejlepší den mého života.
Co budeme dělat?
Dobře, poslouchejte.
Nikdy jsem to nikomu neřekla...
Občas, když Robbie dělá rozhovory,
je to jako by mi přes televizi posílal zprávy.
Jako telepaticky.
Jako by říkal...
my dva máme být spolu.
Možná to radši nikomu neříkej, Michelle. Nikdy.
Je to moc důležité. Na ten koncert jdu.
- Nebojím se toho medvěda. - Já taky ne.
- Ten prevít!
Zabiju ho vlastníma rukama.
- Do toho! - Jo!
Myslím, že jsme trochu odbočili.
Trochu nás to zmátlo, my nemusíme ve skutečnosti
bojovat s medvědem. Myslím, že bychom prohráli,
- protože jsou obrovští. - Nás je pět.
Chci říct, že to není ten medvěd, co nám brání v tom tam jít.
Jsou to naše matky a ty nepřesvědčíme.
O to se ani nebudeme snažit.
- Uděláme něco jiného. - Co?
Zdrhneme.
Přijdou na to, vím to.
To těžko, Clare, protože naše matky si myslí,
že já a James něco zařizujeme a Erin a Orla jsou u mě.
Ale nejsme u tebe, Michelle. Jedeme do Belfastu.
Nemůžu jí to vysvětlovat znovu, musela bych řvát.
Co je v tom kufru, Michelle?
- Vodku. - Vzala jsi celý kufr
- plný vodky? - Ne.
Je tam i nealko, nejsem barbar.
Cider můžeš míchat s vodkou, že?
Je mi hrozné horko.
Není divu, co to máš na sobě?
Vypadáš jako terorista.
Nechci, aby mě někdo poznal.
Nikdo tě nepozná, Clare.
- Claire Devlinová, jsi to ty? - Panebože!
Klid, Clare, je víkend.
O víkendu nad námi nemá žádnou moc.
Nemá právo se nás vyptávat a pokud to zkusí...
- Tak jí to řeknu. - Dobrý den.
Dobrý, sestro Michaelová.
Proč jedete do Belfastu?
- Nejsem si jistá... - Nahlas!
Nejsem si jistá, jestli vám do toho něco je.
Budu předpokládat, že to byl neúspěšný pokus o humor, slečno Quinnová.
- Ano. - Teď odpověz.
- Jdeme do muzea. - Jakého?
- Muzea dějin. - Proč?
- Máme projekt na dějepis. - O čem?
O Ulsteru.
Projekt na dějepis.
Tahle síť lží se vymyká kontrole, holky.
Pohoda, skočila na to.
Jasně, že neskočila, přijde na nás, to vám říkám.
- Já se upeču. - Tak si to sundej.
Nic pod tím nemám.
- Ani podprsenku? - Clare, ty nemáš podprsenku?
Jasně, že mám podprsenku.
- Já nemám podprsenku. - Můžete to přestat říkat?
Těžko můžu chodit jen v podprsence. Nejsem Madonna.
- To teda nejsi. - Co dělá teď?
Čte svoji knihu.
Teď se dívá na ženu vedle sebe.
Teď vstává.
Teď jede sem.
Teď stojí přímo před námi.
- Co to dělá? - Teď...
Zmlkni, Jamesi.
- Chci sedět tady? - Cože? Proč?
Jste skvělá společnost, děvčata,
máte zajímavé rozhovory a sršíte vtipem.
- Vážně? - Ne.
Žena vedle mě jí sendvič s vajíčkem a cibulí
a ten smrad by probudil i mrtvého.
- To je ale těžké. - Ne, sestro, já...
- Co v tom máte? - Není to naše.
Není to vaše?
Nikdy v životě jsme to neviděli, že?
Nikdy.
Všichni poslouchejte.
Můžete mi věnovat pozornost?
- Patří někomu tenhle červený kufr? - Ne.
To zavazadlo nikomu nepatří,
- je to tak? - Přesně tak.
Myslím, že máme stav ohrožení.
Řidiči, zastavte.
Sakra.
Jednotky na místech.
Zkoumáme objekt. Pokračujte.
Kristepane.
- To není dobré. - O nic nejde.
Vyhodí do vzduchu kufr plný vodky, Michelle.
Já vím, zvěrstvo.
Ty včelařské kostýmy jsou rozkošné.
- Jsi nemožná. - Hrozně to svědí.
Neobviňuj mě, ale toho vojáka.
Myslím to vážně, lidé šli do vězení za méně.
- Proč je to tu tak šílené? - To stačí, Jamesi.
Máš vážné problémy s ovládání hněvu víš to?
Třicet tři bravo,
tady 31 alfa. Přepínám.
Rozumím. Přepínám.
Všechno čisté. Přepínám.
Rozumím, zabalíme to. Přepínám.
Cítím tu vodku. Přepínám.
Říkal jste vodku?
Zajímavé.
Musíme jít.
Potřebujeme lepší plán.
- Je to skvělý plán. - Nemůžeme do Belfastu pěšky.
Jak je to daleko?
Viděla jsi někdy Severní Irsko na mapě? Je mrňavé.
Musím říct, že nejsem moc nadšená, že jsme takhle venku,
protože tu někde běhá medvěd a může nás zabít.
To si může zkusit.
Ten cikán tamhle je vážně sexy.
- Michelle, to nemůžeš říct. - Co?
Říká se jim kočovníci, už nemůžeš říkat cikáni.
Je to urážlivé.
- Vážně? - Ano, je.
- Vážně? - Co jsou zač?
Jsou to jen lidé, Jamesi, lidé přesně jako my.
- Ale jiní. - Ano. Ne!
To je rasistické, Orlo.
- Není, jsou jiní. - Ne, nejsou.
- Žijí v karavanech. - Kéž bych žila v karavanu.
Já taky, jsou super.
Přestaňte být tak rasističtí!
Já se jich trochu bojím. To je rasistické?
- Ano. - Rozhodně.
- Jsou cikáni rasa? - Kočovníci.
Jak se vede?
- Ahoj. - Ahoj.
Dobrý den, pane.
Pane? Co to říkáš, Clare?
- Počkejte! - Co chce?
- Nevím. - Mluvím s vámi.
Jen pojďme.
Hej! Jste hluší nebo co?
- Hlavu dolů a jdeme. - Vraťte se sem!
- Rychleji, rychleji. - Mám si pro vás dojít?
- Panebože, je za námi, - A sakra.
- Utíkejte! - Cože?
Očividně je to psychopat!
- Jsou rozzuření! - Nechci umřít!
Já nechci umřít! Ne!
- Je to nějaký vtip nebo co? - Hej, holky!
- Ruce pryč! - Cože?
Ustupte! Nedělám si legraci.
Nechceme vám ublížit, pane.
Vážně, Clare? Už toho nech.
- Proč se chováte divně? - Proč nás honíte?
Tohle vám upadlo.
Moje peněženka.
Proč bychom vás honili?
Jasně, chápu.
Jsme kočovníci, takže jsme psychopati.
- Měla jsi pravdu. - Sklapni, Orlo.
Honíme lidi a bezdůvodně je mlátíme.
- Ne, to jsme... - Jsme kočovníci, takže agresivní.
Ne, to ne.
Vás a váš lid hluboce respektujeme.
Máte silný smysl pro komunitu a skvělé tradiční hodnoty.
Obtěžují vás?
- Ano! - Jsou to šílenci!
- Zabijí nás! - Pomozte nám!
Naskočte.
Blbci.
Patříme k sobě.
Potkala jsi je někdy, Rito, Take That?
Nemůžu je vystát, nestojí za nic,
jejich fanoušci jsou hloupí, včetně vás.
Myslíš „kromě“ nás.
- Ne, nemyslím. - Chápu.
Pop není nic pro mě.
Je to bezduchý. Ne, mám ráda klasickou hudbu.
Ale nesmím se vrátit na Glynebourne
od té doby, co jsem zmlátila fanouška Pavarottiho.
Myslím intelektuálně. Ale pak jsem ho i zkopala.
Pavarottiho Bohéma je svalová,
ale za čistotu tónů nemůžeš vinit Pucciniho!
Poslouchejte, holky.
Podejte mi plechovku.
Plechovku...
piva, jasně.
Alkoholického piva.
To je nádhera.
Při řízení? Jasně, dobře.
Skvělý nástroj, nadpozemské.
Nevíte, jaké je omezení rychlosti?
„Robbie?“
Zavřete oči holky a užívejte si to.
Jistě, samozřejmě.
Mohla byste si to užívat s otevřenýma očima
a na cestě!
Erin, co budeme dělat?
Nevím, je to šílená.
Napsala „Robby“ špatně na každém tričku.
- Cože? - Jak jí to řekneme?
Z toho máš v tuhle chvíli obavu, Clare?
To ti vadí? Pravopisná chyba?
- Vadí mi to, Erin. - Něco vám řeknu,
- nevěřím v boha, ale kdybych věřila... - Je mimo.
- Zněl by takhle. - Měli jsme
- jít s cikány. - S kočovníky!
Kristepane.
- Co to bylo? - Nabourali jsme?
Panebože, to je ten lední medvěd!
Už zase. Odsuňte to, holky.
- To je blbost. - Tak proč to děláme?
Protože nám to Rita řekla a já se jí bojím.
Vážně se jí bojím.
Proč je to tak těžké? Nemá to být...
Snažte se, čím dřív budeme hotové, tím dřív budeme na cestě
a uvidíme Robbieho.
„Robbie,“ to je prostě špatně.
Nikam s ní nejedu, ta ženská je blázen.
Dojeli jsme až sem, nevracíme se.
- Ježíši Kriste! - Co je?
Má na sobě merde.
Kašlu na to, udělá to ten lenoch James.
To teda.
Kde jsem James?
Není to správné.
Nemá žádné jiné kamarády.
Ticho, prosím.
Můžete držet huby?
Dobře.
Takže pokud to správně chápu, nechali jste toho Jamese
- s cikány? - S kočovníky.
Ta malá otravná si myslí, že se máme vrátit...
Protože může být v nebezpečí, byli rozzuření.
Ta drzá kudrnatá si myslí, že ne...
- Protože je to blbec. - Těžké.
No tak, Michelle!
Když se vrátíme, nestihneme začátek.
- Je to tvůj bratranec. - Kdo někdy neztratil bratrance?
Kdo souhlasí s malou ufňukanou, že se vrátíme?
- Orlo! - Mám Jamese ráda, ale Take That víc.
Rozhodněte se, musím prodat trička.
No tak holky, jde o Take That.
- Já jen... - Sama jsi to řekla.
Nikdo dobrý sem nepřijede. Neuvidíme Bros,
New Kids on the Block, Right Said Fred.
A teď Take That?
Jde o moc, nemůžeme se vrátit.
- James má lístky. - Sakra!
Navzdory dnešnímu optimismu Johna Huma,
šéf DUP, Ian Paisley, řekl, že za žádných okolností
si jeho strana nesedne ke stolu se Sinn Féin,
takže rozhovory neproběhnou.
Už to dál nesnesu.
Všechny ty falešné sliby.
Čekám týden co týden, že se to dnes povede
a jsem zase zklamaná.
Je to jen popelnice na kolečkách.
Změní mi to život, Gerry.
Ale ve Strabanu už je mají.
Co se tam děje? Kdo se zastane Strabanu?
To je určitě nezákonné.
Na obalu byla mahagonová, ale je to sotva dubová.
To je k vzteku.
- Blíží se k nám! - Cože?
Ten lední medvěd.
Neteř Margot Murphyové ho viděla před Abakebabrou v Coleraine.
- Takhle blízko. - Začnu se modlit.
Sarah, zavolej matce Michelle.
- Řekni jí, že děti musí zpátky. - Jasně.
Pak se zabarikádujeme a pokud dojde na nejhorší,
Jim od vedle má uspávací zbraň.
Nikdo to nezvedá.
Proč má Jim přes uspávací zbraň?
Jeho bratr měl spory s uctívači ďábla.
- Cože? - Utábořili se na jeho farmě
a nemohl je dostat pryč.
Takže si Jim koupil pár zbraní a...
Co, zastřelil je?
Myslím, že to fungovalo.
To bych čekal.
Myslím, že neuctívali ďábla.
Ale ano, nikdy se nečesali
a měli batikované oblečení.
Ježíši Kriste!
Dobře, myslím, že bychom se měli uklidnit.
Neotvírej, mohl by to být ten medvěd.
Protože jsou známí svými dobrými návyky.
Přijdou k tobě domů, roztrhají tě, ale nejdřív zaklepou.
Můžete na mě přestat mířit?
Táto.
Geraldine.
Omlouvám se, bylo otevřeno.
Věříte tomu? Lední medvěd?
Nemůžeme to vydržet.
Zoufalá situace.
Mary, Gerry.
- Zdravím, Diedre, je otevřeno. - Věřila bys tomu?
Bude držet celé město jako rukojmí.
Je to příšera, Diedre.
Jen si chci vyzvednout děti, Mary.
Já taky. Dojdeš pro Clare?
O čem to mluvíte?
Poslouchejte.
Lední medvěd, který dnes ráno uprchl ze zoo v Belfastu
byl nalezen.
Skupina hasičů, kteří pomáhali s pátráním,
našli zvíře poblíž A6,
mezi Belfastem a Londonderry,
jak žere ovci.
Díky Bohu za to.
Vrátím Jimovi tu zbraň.
Michelle, James a Clare vám řekli, že jdou k nám?
- Ano. - Přesně tak.
Hajzlíci.
Na co si to hraješ? Nastup si.
Nemusíš, jestli nechceš.
Se vší úctou, vás se to netýká.
To, jak se k němu chováte, je ostudné.
Co je, Jamesi?
John-John a kluci mě... chápou.
A ukázalo se,
- že umím skvěle prodávat. - Má talent.
- Takže jsi cikán? - Kočovník!
- Cikán. - Věděla jsem to.
- Musíme vyrazit. - Nastup si.
A nezkoušej mě.
Už jsme prošvihli PJ&Duncan.
- Byli předkapela? - Jo.
Mám je ráda.
- Nikam nejdu. - Ani za Garym Barlowem?
Nepovažuji ho za písničkáře.
Promiň, John-Johne.
To jsi přehnal.
Michelle bude litovat, že ji neroztrhala
ta příšera, až ji uvidím.
Už nevím, co dělat.
Prý všichni puberťáci rebelují,
ale Clare je mimo. Je z ní delikvent.
Zvážila jsi adopci, Geraldine?
Je jí 16, Sarah, už je asi pozdě.
A nakonec skvělé záběry z King's Hall
ve které hrála britská popová skupina
Take That svůj první koncert v Severním Irsku.
Děvčata, potřebujeme neprůstřelný důkaz,
že šli na ten koncert.
A pak...
je srovnáme do latě.
www.Titulky.com