Prokrista, ten taxík se tak coural!
Není nádherná?
Bože, dej mi sílu.
Všichni se na nás dívají.
- Kvůli tvému klobouku. - Cože?
Je to trochu moc, Mary, snažila jsem se ti to říct.
Můj klobouk je moc?
Měla byste se stydět.
Panebože, co jsi zase provedl?
Nemluvila na mě,
mluvila s tou osobou v dlouhých bílých šatech
která zastínila nevěstu.
Neřekla bych přímo zastínila, Gerry.
Taková ostuda.
Tak si to sundej, Mary.
Cože?
Ten klobouk!
A do háje.
- Tady jste. - Sledoval nás.
Utíkejte, zachraňte se.
John právě říkal...
Znáte Johna, zlatý člověk, vzal si myslím Patricii...
A její matka pracovala v úvěrové společnosti, pamatujete,
- měla problémy se žlučovými kameny. - Bože všemohoucí.
a žlučové kameny nejsou žádná legrace.
Co teprve Dicky Donigan,
bože, ten trpěl...
měl žlučové kameny velké jako golfové míčky.
Pro lásku boží a co říkal John, Colme?
John mi říkal, že všichni lidé tady
mluví o šatech Sarah.
Opravdu?
Dnes ale není její den.
Alespoň si to užili.
Řeknu ti, minulý týden jsem otevírat katedrálu...
a foukal hrozně silný vítr, že by tě odnesl.
Mně vánek nevadí, spíš naopak.
Ale tenhle byl agresivní.
A řekl jsem si, že tohle vážně není den pro svatbu.
- A ukázalo se... - Můžu tě zastavit, Colme?
Jasně, Mary, povídej.
Nechci nic říct, ale potřebuju, abys přestal mluvit.
Budiž.
Támhle ji máme...
krouží okolo nápojů,
stará čarodějnice.
- Táto. - Je to sklenka na osobu.
Už do sebe nalila čtyři lahve.
- Táto. - Ani to není poznat.
- Pije jak duha. - Nech toho, ano?
Brady je naše teta,
sestra maminky.
A kdyby maminka žila...
- Vaše matka ji nemohla vystát. - Jde sem!
Tetičko Brady, ráda tě vidím.
Měla bys na sebe být hrdá.
Děkuju moc.
Vede se ti dobře, Brady?
Ani ne, ale to tebe stejně nezajímá.
Mamince nebylo v poslední době dobře, Joe.
Měl jsem o ni strach.
Nestrachuj se, synu.
Ani kulkou bys ji nezabil, nemám pravdu, Brady?
Pořád jsi pitomec, Joe.
Bůh ví, co na tobě Mary viděl. Ať je já země lehká.
Musím vám chybět, děvčata.
Moc nám chybí.
Škoda, že nejste tak hezké, jako ona.
Jasně. A jak se máš ty, Eamonne? Vídáš se s někým?
Mám si koupit další klobouk?
Určitě, Mary, v tomhle vypadáš příšerně.
- S nikým se nevídám. - Ještě máš čas.
- Eamonn se nikdy neožení. - To je pocit nebo instrukce?
Dnes je hezký den, že?
Zabijte mě.
Díky bohu.
- Jsme tady! - Jaké to bylo?
- Nuda. - Super.
- Erin! Orlo! - Prokrista!
Řekla jsem, že můžeš pozvat jednoho kamaráda.
Jsou nerozluční, mami.
Držíme se ve smečce.
Hezký klobouk, paní Quinnová.
- Díky, synu. - Blbče.
Hlavně žádnou scénu. Už tak je to dnes dost hrůza.
- Chovejte se slušně. - Jasně.
S námi nejsou žádné problémy!
Takže holky, kdo chce drogy?
- Já. - Prosím?
Nic tvrdého, jen trávu.
A kde plánuješ sehnat trávu, Michelle?
- Znáš Macca? - Myslím, že ne.
Ale jo, Velký Macca! Všichni ho znají.
- My ne. - Zamysli se.
- Macca. - To nám nepomůže, Michelle.
Macca. Vysoký, tmavé vlasy.
Vykloubený nos z boxu.
Hodně tetování, velká jizva pod levým okem.
Vyhodili ho ze školy za rychlou jízdu.
- Zní vážně super. - To teda.
Řekl, že nám něco sežene. Dobrý, ne?
- Nejsem si jistá. - Ale já jo.
Ani náhodou, drogy jsou pro blbce.
Gratuluju, Clare, to je asi ta nejblbější věc, co kdy kdo řekl.
Jak víš, že můžeš tomuhle Maccovi věřit?
Aspoň není Angličan...
- James má pravdu. - Ne, nemá.
- Co když nám dá něco špatného? - Děláš si legraci?
Nevěřím, že se o tom bavíme.
Uklidněte se, proboha.
Nechci s tím mít nic společného.
A pokud do toho půjdete,
obávám se, že je po přátelství.
To je „Rock the Boat?“
Jdeme tancovat! Honem, jdeme!
Ne!
- My tu tancujeme! - Vypadněte!
Zkazíš každou srandu, Clare.
Michelle, drogy jsou nelegální,
drogy jsou návykové, a hlavně
a v téhle zemi můžeš přijít o čéšky, když tě chytí.
A já mám ráda své čéšky, sluší mým kolenům.
Máš skvělé čéšky, Clare.
- Je to pravda? - Tak trochu.
měl dvě, velké jako kráva.
- Bože. - Co je?
Někoho ulovil.
Byli ozbrojení.
- Máme ho zachránit? - Ani náhodou.
- Táto, je ještě mladý. - To je mi fuk.
Pokud jde o Colma, každý je sám za sebe.
- Chci s vámi mluvit. - Není třeba.
- To teda je. - Něco tě trápí, Brady?
I tak se to dá říct.
Můj Eamonn čekal celý večer na tuhle písničku.
„Rock the Boat?“ Vážně?
Ale tvoje holky ho vystrčily ven a teď má modřinu.
- Ukaž jim to, Eamonne. - Snadno se mi udělají.
O to nejde.
Jasně, chápu.
- To mě mrzí. - To je vše, co k tomu řekneš?
Nevím, co jiného mám říct, Brady, možná jen...
že našim holkám je 16, a Eamonn je 50letý muž.
Je to těžká písnička, Brady, s tím musíš počítat,
na podlahu si sedáš na vlastní nebezpečí.
Vážně jim nic neřekneš?
Ne, Brady, je to „Rock the Boat.“
To dost vysvětluje.
- Co to má znamenat? - Že trocha disciplíny
by těm holkám neuškodila.
Celý den tu běhají jako stádo.
To by stačilo, Brady.
Jablko nikdy nepadá daleko od stromu.
- Mami, no tak. - Tvoje holky nikdy
nevěděly, jak se chovat. Jsou jako hyeny.
No tak, Brady, to by stačilo.
Nepotřebují, abys je bránil, ty zoufalče.
Nebyla to chyba mé ubohé sestry.
Snažila se s vámi oběma, ale vy jste po svém otci.
Být tebou bych se ovládala.
Myslím, že jste pro ni byly zklamání.
Tak to jsi přehnala.
Táto, na tohle se nesluší odpovídat.
A řeknu ti ještě něco. Kdyby tvá matka viděla ten klobouk,
otáčela by se v hrobě, protože je jak pěst na oko.
Kéž bys umřela, ty babizno.
Panenko skákavá.
- Nemůžu tomu uvěřit. - Poslouchej, Mary.
Bez ohledu na to, co jsi udělals, jsi pořád moje sestra.
Budu stát při tobě.
- Nic jsem neprovedla. - Přesně tak, zlato.
Všichni ví, že jsi ji nechtěla zabít. Ať je jí země lehká.
- Já ji nezabila. - Víš jak to myslím...
- Zaklela. - Ani jsem ji nezaklela, táto.
- Byla to jen tragická... - Moje matka měla také schopnosti.
Její nepřátelé padali jako mouchy.
Hele, já nemám žádný dar.
Nejde o žádné temné síly.
Jen jsem něco řekla a bohužel...
- ji to zabilo? - ... u toho zemřela.
Nádobí je hotové. Dáš si ještě čaj, mami?
Ne, děkuju.
Já jen vezmu lux a vyluxuju schody.
A já trochu utřu prach.
Co to do vás vjelo? Co chystáte, co chcete?
Nic, jen jsme si myslely, že bychom se měly víc snažit.
Děláš toho pro nás tolik, teto Mary.
A zasloužíš si volno.
Neumím lidi zaklít, byla to nehoda?
Jak se má naše čarodějnice?
Kdo ho zapnul?
Bože, jak mám jít na tu vigilii?
Bude to pořádku. Ale poslouchej,
pokud se něco zvrtne, zkus se ovládat.
Nechceme mít na triku další mrtvolu.
Pokusím se, táto.
Milé, že jste přišli.
Tady je lidí.
Maminka byla oblíbená.
Aha. Vážně?
Asi proto, že byla plná života, že?
Plná radosti. Vždycky se smála.
- To mluví o Brady? - Ano, táto.
Podívej, Mary, něco ti musím říct.
- Je to o té kletbě, Eamonne? - Pardon?
Protože Mary říká, že to neudělala, a to nám stačí.
Je to pravda, Eamonne, nevím, jak bych to udělala.
Ne, Mary, jen jsem chtěl říct, že moje drahá matka,
- bůh jí žehnej... - Amen.
nemyslela vážně, to co řekla.
Nemusíš to vysvětlovat.
Bála ses, že si myslím, že jsi ji proklela?
No...
- To je směšné. - Jo.
Samozřejmě mě kletba napadla jako první.
Ale pak jsem to prozkoumal a smrt maminky
nesplňuje požadavky prokletí.
Takže to není na tebe, Mary.
Nedělej si starosti.
Super.
Něco jsme přinesli. Máme to nechat tady?
- Geniální. - Sestro. Jak se máte?
Jsem na vigilii, pane Quinne, už jsem se měla líp.
- Znala jste Brady? - Ne,
ale věřím, že ji zaklela vaše žena.
- Ne tak úplně. - Vyplazujete jazyk?
- Promiňte? - Dělám přijímaní.
Nenávidím lidi, co vyplazují jazyk.
K čemu to má být?
Jako by si nedovedli dát oplatku do pusy sami.
Jo, to musí být těžké.
Otec Thomas většinou dělá vigilie, ale je vážně nemocný.
Musel zůstat v posteli.
Bože, jak to?
- Převážně Jack Daniels. - Chápu.
- Já je vezmu. - Výborně.
Potřebuji šest sendvičů se sýrem a šunkou, čtyři s vajíčkem
a tři s tuňákem.
Nakrájej ty se sýrem na trojúhelníky,
s vajíčkem na obdélníky a tuňákové,
ty jsou na tobě.
- Být vámi, dojdu pro máslo. - Skvělé.
Vážně jí to sluší, když je mrtvá, že?
Cože?
- Můžeme dál? - Proč šeptáš?
Nevím.
Díky, že jste přišli.
Je hezké mít v téhle těžké době podporu.
- Myslela sis, že je kráva. - To jsem neřekla.
- Řekla, Erin. - Určitě jsem tě slyšela.
Můžu něco zkontrolovat?
Všichni ostatní vidí tu mrtvolu, že?
Je to jen Brady.
Je to tělo Brady.
- Je to mrtvé tělo Brady. - Je to její vigilie, co jsi čekal?
Ještě jsi nikdy neviděl mrtvolu?
- Samozřejmě, že ne. - Bože, Angličané jsou divní.
Můžeš na ní sáhnout, jestli chceš.
Proč bych to sakra dělal?
- To je hezké. - Přestaň!
Je to jen mrtvola, všichni takhle skončíme.
Díky, Clare, to pomohlo.
Vážně tě to donutí přemýšlet, že? Smrt...
tě donutí...
zkusit, všechno, co chceš...
Kam tím míříš, Michelle?
Chcete vidět něco cool?
- Co? - Připravte se.
- Koláčky. - Přesně tak.
Co je tak cool na koláčcích?
- Koláčky jsou skvělé. - Jo, chutnají mi.
Nejsou to jen tak ledajaké koláčky.
Jsou to veselé koláčky.
Jasně, vypadají dost vtipně.
- Veselé koláčky? - Jsou v nich drogy!
- Dala ty drogy do koláčků! - Má pravdu.
Chtěla jsem udělat brownies, ale máma měla jen tenhle recept...
Mluvili jsme o tom, dohodli jsme se.
To teda ne. Každopádně,
drogy nejsou ilegální, když je dáš do jídla.
To ví každý.
Vážně? Nejsem si tím jistá.
Máte tu skleničky?
To si vezmu.
Co se to stalo?
- Tři sýrovo-rajčatové na tmavém chlebu. - Rozumím.
Čtyři salátové na bílém.
Salátové na bílém. Jaký tvar?
- Dva bez cibule. - Dochází nám marmeláda.
- Broskve a kola. - Panenko skákavá.
lehký vánek mi nevadí,
vlastně ho mám rád.
Ale tenhle byl sakra silný.
Tak si říkám,
Colme, tohle není den na svatbu.
Co se to děje?
Protože když přijela nevěsta,
ten vítr byl nelítostný.
- Jsem mrtvá? - Takový vítr jsem ještě nezažil.
Je to moje vigilie?
Kvílel jako víla.
Jsem v pekle?
Takže ta chudinka nevěsta,
hned jakmile vystoupila z auta,
tak ji ten vítr nadzvedl jak papírovou panenku
a odfoukl ji do záhonu.
Vlastně je to legrační.
Co budeme dělat? Co budeme proboha dělat?
- Je to v pohodě. - To teda není.
Jsou tu koláčky plné drog.
Pokud je lidé snědí, zdrogovali jsme je.
No a co, zdrogování není zločin.
Vykládáš si zákon dost volně.
Kdo nosí drogové koláčky na vigilii?
Klasika. Chci udělat něco hezkého a takhle mi poděkujete.
Je to hrozné, co když je sní někdo starý?
Proč jste tak sentimentální ke starým lidem?
Staří lidé jsou pitomci.
Musíme je dostat zpátky.
Souhlasím s tebou.
Udělala jsem je, abych se sjela já, ne prastrýc Colm.
Dokážete si to představit?
Počkat, kde jsou ty koláčky?
Dobře. Jdu do kuchyně a vezmu, co zbylo.
Zbytek hledejte lidi, kteří si je vzali. A pamatujte, hlavně nenápadně.
Musím vám vzít ten koláček.
Mám spoustu otázek o Bohu, o životě po smrti.
- Běž pryč, prosím. - Snažím to ovládnout,
- ale nedávno... - Bože.
- Proč? - To nemůžu říct.
Dobře.
Co se děje, sestro?
- Jsou skořicové? - Máte ráda skořici?
Nemůžu ji vystát.
Tak to jsou naprosto skořicové.
Kde je cibulka?
Jak chcete udělat salátový sendvič bez cibulky?
Hledal jsem je před deseti minutami!
No tak, snažte se!
A je tu balení brambor, které se musí připravit.
Tentokrát žádné míchání.
Chci sýrové s cibulí v jedné míse
a slané s octem v druhé.
Není to tak těžké.
- Poslouchej mě. - Ano, Joe.
Jen chci říct...
že děláš dobrou práci.
Jen tak dál.
Koneckonců, nebyla špatný člověk.
Vlastně jsem ji měla docela ráda.
Doufám, že je tam nahoře, dívá se na nás a říká si...
Co to prokrista...
Já taky, Mary.
Ne, Sarah.
Podívej! Ty náušnice, podívej se na ně.
Bože, ano...
Visací jí nesluší, má krátký krk.
Lepší by byly pecky.
Jsou to maminčiny. Má její náušnice.
To teda jo.
Jak se k ní dostaly?
Asi si k mamince vloupala jako zmije, než zemřela.
A teď se v nich ta stará mrcha nechá pohřbít.
Že se nestydí.
Takové náušnice si nezaslouží být pohřbené. Je to hřích.
Dělá nám to naschvál, víš?
- Co budeme dělat? - Nevím.
Mohli bychom je nahradit přesnými replikami.
Jasně.
My ty přesné repliky ale nemáme.
To je pravda, Mary. To je pravda.
Nemůžu uvěřit, že to děláme. Láme mi to srdce.
Podívej, děda jeden měl a teď se chová divně.
- Jsi paranoidní. - Je milý na tátu.
- Proboha. - Přesně.
- Jestli se máma bude ptát... - Nehodí to na nás.
Vždycky na nás hodí všechno.
I to, za co nemůžeme.
Bude to fungovat?
Takhle se vyhazují drogy. Viděl jsem Mafiány 20krát.
To není jediný způsob.
Jednou jsem viděla film o holce, která schovávala drogy,
a dala si je přímo do...
Do zadku si koláčky strkat vážně nebudu.
- Teď spláchnu. - Do toho.
Funguje to?
Samozřejmě.
Ta voda stoupá?
Prokrista, proč ta voda stoupá?
Nevím, v Mafiánech nikdy nestoupala.
Do hajzlu. Ucpali jsme to.
Kdo má zvon?
Obávám se, že jsem dneska nechala svůj zvon doma.
Já taky. To je noční můra.
- Pospěš si. - Všímej si svého ucha,
- o moje se nestarej. - Nemůžu s ním pohnout.
Jsou snad přilepené?
- Zatáhni pořádně. - Tahám jak můžu.
Mary.
Je to trochu trapné,
ale v kuchyni je pár stížností na Gerryho.
Eamonne, jak se máš? Co tě sem přivádí?
- Je to vigilie mojí matky. - Bože, máš pravdu.
Co se tu děje?
Jen jsme sem přišly se pomodlit
- a Sarah si zapomněla růženec. - Jsem to ale zapomněka.
Co to máš v ruce?
- Prosím? - Co to máš v ruce?
- Nic. - Ukaž.
Druhou ruku.
- Druhou ruku? - Ano.
- Kde se to tam vzalo? - Ježkovy voči.
Kradla jsi maminčiny náušnice?
Její náušnice původně patřily naší matce, takže...
Co to s vámi je?
Děláme jí laskavost, Eamonne, nesluší jí.
Bože, Mary, nejdřív ta kletba a teď tohle.
- Říkal jsi, že to nebyla kletba. - Nechtěl jsem tě rozzlobit.
Budu pohřbívat matku a kletba je to poslední, co potřebuju.
Proboha živého!
Co je to?
Drahý bože.
Vypadá to horší, než to je.
Matka měla pravdu.
Jste nevychovaná zvířata.
Nemám zvon, Eamonne.
Vypadněte! Hned teď!
Nakonec to nebylo tak špatné.
Jsem stále zdrcená, kvůli maminčiným náušnicím.
- Byly jsme tak blízko. - Teď jsou pohřbené,
takže pokud Brady nevykopeme...
- To není špatný... - Je to špatný nápad.
Hodně špatný nápad.
Chci na to celé zapomenout.
Co tvůj žaludek, Erin?
Už je to lepší.
Nejhorší noční můra,
když se ti to stane u někoho doma.
Pořád nechápu, proč jsi tam musela mít všechny své přátele.
- Zpanikařila jsem. - Můžeme přestat
mluvit o Erinině zažívání, když máme mít čaj?
Chtěl jsem říct,
na té vigilii měli koláčky,
a přísahám bohu,
nikdy jsem nic takového nejedl.
Tak jsem jich pár vzal.
Ty jsou velké!
- Dám si jeden, když dovolíte. - Podej nám je, Erin?
www.Titulky.com