# Subtitles translated with gemini-2.0-flash #
Hej, nebudete tak hluční?
Co? Teď má praštěnýho souseda?
Bendere, měl bys víc chodit ven.
Ne, ty bys měl víc chodit ven.
Hmm, možná bychom měli.
Rád bych zkusil tu drahou novou restauraci U Elzara.
Prý je hrozně drahá.
Mm, já nevím. Zní to draze.
Ale no tak.
Budu mít šanci si vzít to malý černý tílko.
Ehm, ahoj. Máme rezervaci na Frye.
Aha, jasně.
Zbytek vaší společnosti už sedí.
Zbytek naší společnosti?
Zlato, já jsem celá společnost.
Rozhodl jsem se, že máš pravdu.
Potřeboval jsem víc chodit ven.
To je dobře.
Páni! Podívejte na ty celebrity.
Královna z Yonkers...
Robot miliardář,
a na cenu Emmy nominovaný Calculon!
Jsem náročný herec, takže musím objednávat mimo menu.
Ano, pane. Tady je menu mimo menu.
Hmm, nevidím nic dostatečně nepohodlného.
Jsou tu všichni, kdo něco znamenají!
Hej, snažíme se, aby si nás tady nevšimli.
Jak to, že jste si nás nevšimli?
Páni, Robotí mafie!
Ne tak nahlas. Jsme zločinci!
Chcete na to nastrouhat nějaké čerstvě hoblované lanýže?
Ehm, možná. Kolik to stojí?
Tržní cena.
No, to nezní tak špatně.
Proto to tak říkáme.
Ehm...
Děkujeme, ale obejdeme se bez toho.
Ó, bože, díky.
To je v pořádku.
Tvůj kamarád řekl, že si je vezme.
Bam, bam, bam, bam, bam, bam, bam, bam, bam.
Minul jsi jedno místo.
Bam?
Panebože, vy lidi.
Já ani nemám chuťové buňky a tohle je neuvěřitelný!
Musíte to zkusit!
Je to v menu?
- Ano. - Sakra.
Páni.
Ať to stálo, co stálo, stálo to za to.
Takže váš účet je 83 dolarů za jídlo...
To zní rozumně.
plus 5 000,10 dolarů za lanýže,
což nás přivádí k celkové částce něco kolem 30 000 dolarů.
Svatá krávo, Fry.
Netušil jsem, že jsi tak štědrý.
Ale— Ale— Ale já si to nemůžu dovolit!
Ne? Takže budeš muset mýt nádobí měsíc.
Páni! Páni, páni, páni.
To nikdo nechce vidět.
Neexistuje zajímavější způsob, jak to vyřešit?
Existuje.
My, Robotí mafie, zaplatíme Fryův účet.
Ale jednoho dne, za mnoho let,
požádám na oplátku o laskavost.
Tak jo! Chci říct, za mnoho let?
- Můžu být do tý doby mrtvý. - Ano.
Nebo zrovna kolem tý doby.
Člověče, ty lanýže... byly nepopsatelný.
Přesně tak bych je popsal!
Co to je? Vejce? Ořechy?
Já nevím.
Ale ze všech věcí, který jsem si strčil do pusy, aniž bych věděl, co to je,
byly rozhodně nejlepší.
Jsou to houby, vy troubové!
Ty jsi houba!
Vzácná podzemní houba,
jejíž jedinečná chuť pochází z určitých komplexních molekul,
které teď budu obšírně popisovat.
Ach jo, ne zase.
Nudím se tak, že mě to bolí!
Vydržte.
Když jsem byl malý,
asistent mého komorníka mi pouštěl vzdělávací filmy pro bohaté děti.
Ne... Ne...
Ne. Ó, myslím ano!
Lanýže!
Malá houba s velkou cenovkou!
Seznamte se s Nevilllem.
Neville si vychutnává čerstvý lanýž.
Mňam! Co je to vlastně lanýž?
Proboha,
tohle je tvůj devátý film a ty nikdy nic nevíš.
Jak jsi získal tuhle práci?
Protože jsi můj otec.
Vidíš, Neville...
lanýže jsou jemné pochoutky
pocházející z rolníky zamořených farem ve Francii a Itálii.
Ale abys je našel, musíš na to mít nos.
Nebo bych měl říct, rypák!
Podívej, táto, to je prase!
A jeho věrné prasátko!
Naštěstí, kvůli nadměrné sklizni,
se staly lanýže vzácné a drahé,
dostupné pouze pro lepší rodiny.
A nakonec se lov lanýžů přesunul do vesmíru,
do té úrodné oblasti známé jako Lanýžový pás...
kde dobrodruzi hledají štěstí.
Štěstí?
Vždycky jsem chtěl nějaké mít!
Jen tak dál, burani,
a jednoho dne budete bohatí!
Jen se nám nestěhujte do sousedství.
Vážně.
Slyšel jsem, že Neville umřel poté, co snědl Pop Rocks a Colu.
Au revoir, masové bagety.
Odlétám do Lanýžového pásu
hledat své – jak vy říkáte – štěstíni?
Tak se to neříká.
Tak to říkám já!
A myslel jsem si, že je hrubý, ještě než se stal Francouzem.
Bone-žér, moa-síre.
Odkud jako máš bejt?
Ehm, z Francie?
Nikdy jsem o tom neslyšel.
Ehm, z „Fráncie“?
Ah, oui, Fráncie!
Miluju to místo.
Takže, můžu dostat tvoje prase?
Ty dostat vlastní prase! Chro, chro.
Páni, můžu dostat tvoje mluvící prase?
Tady můžou mluvit všechny prasata!
Jsou geneticky upravené,
aby nám mohly říct, kde jsou lanýže.
Můžu ho dostat, nebo ne?
- Ne! - Chro, chro, chro, chro.
Nechápu.
Francouzi jsou obvykle tak vstřícní.
Dobře, další na řadě,
další tuctové geneticky upravené mluvící lanýžové prase.
- Prima. - Slyším 800 dolarů?
Osm set dolarů!
To jsem neslyšel. Ať si zesílím sluchadlo.
Dobře, zopakujme si tu nabídku,
ale ne moc nahlas.
Osm set dolarů! Osm set dolarů!
Prodáno tomu poslednímu, co si ještě nekoupil prase!
Ehm, eh, chci taky lanýžové prase,
ale peněženku jsem si nechal v druhých nohách.
Vy, pane, máte štěstí.
Mám tu jedno prase, co je tak mizerný,
že vám zaplatím, abyste si ho vzal.
Jej! Budu prodán!
Co to je, oholená myš?
Začnu s nabídkou na minus jeden dolar.
Minus 1 dolar. Vezmete si minus jeden? Minus jeden?
Ne, půjdu až na dva. Dva, minus dva dolary?
Slyším minus dva? Ne. A co minus pět?
Já nevím. Je dost zakrslý.
Půjdu na minus 20. Minus 20. Minus 20, prodáno!
Výborně! Budu ti říkat Šunkoun.
Páni! Jméno.
Jako ve filmech.
Dobře, Šunkoune, obohať mě.
Cítíš nějaké peníze?
Myslíš lanýže?
Jo, jasně, zapomněl jsem, že je tam ještě jeden krok.
Makej. Pracuj tím čenichem!
Ale, pane Bendere,
musíte mi dát na nos malej domeček.
Proč? Máš rád divný věci?
Abych ty lanýže nesnědl.
Tak krásně voní.
Ach, já fakt, fakt moc chci sníst lanýž,
ale nesmím sníst lanýž, takže nesním lanýž.
Dej mi ten domeček!
Ugh.
Tady. Teď strč obličej do hlíny a čichni,
zatímco já se budu kochat venkovskou krajinou.
Zut alors!
Těžko bych tomu říkal venkovská.
Co se děje?
Získávání pochoutek není pro
Tak dost. Nikdo mi neplive na vercajk!
Možná mají velký luxusní lanýžový náklaďák, ale já mám...
Ehm...
Do háje, já nemám nic!
No tak, pojď, najdeme nějaký lanýže!
Jupí!
No tak!
Dokázali jsme to, Šunkoune!
Jsme skvělý tým!
Jej!
Jé, jé, jé, jé!
Dobrý den, pane.
Doufám, že máte hodně peněz, páč já mám tohle!
Jupí! To je krása.
Necháme si to očuchat.
Mm, to je dobře vonící číslo!
Mm, mm, mm.
Ano, pane.
Lanýžový kartel ti za to dá 3000 šmakulád.
Kolik je to v dolarech?
Podle aktuálního kurzu? Ehm, 3000.
Dokázali jsme to, Jambone!
Jsem bohatý a ty jsi taky tady.
Počkej.
Kartel má svůj podíl.
Ubohých deset šmakulád?
Můžeme si koupit lanýž!
Je to beznadějné, Jambone. Já se vracím na Zemi.
Vzal bych tě s sebou, ale nechci.
Ale Bendere, bohatí lidé potřebují lanýže.
Co si budou strouhat na předkrmy?
Ať si strouhají dort.
Počkat, cítím vůni.
Jsou to lanýže!
Nejvíc, co jsem kdy cítil!
Co je na tom? Další lanýžová planetka.
Všechny jsou stejné.
Ale ne.
Tahle se liší víc, než všechny ostatní dohromady.
- Která? - Tahle.
- Tamta? - Tamta!
To je nejvzdálenější planetka v celém pásu.
Ale nikdo, kdo tam šel, se nevrátil.
Rád si myslím, že protože zemřeli v agónii.
Proč si to rád myslíš?
Protože jsem psychotik!
Teď poslouchejte a poslouchejte dobře.
Může tam být královské výkupné za lanýže,
ale nestojí to za nic, když budete ležet mrtví
a supi vám budou klofat...
Aha, už letí.
Je tu moc příjemně.
Člověče, to je tu nádherné.
Ten stařík nevěděl, o čem blábolí.
Hííí! Hííí!
Hej, co děláš? Dovádíš? Přestaň!
Ale ta podlaha je tak nadýchaná!
Jo, mám pocit, že sem patřím.
Jo, to je skvělé,
ale to mě nepřibližuje k exkluzivnímu světu vlastnictví jachet.
Pojďme lovit lanýže.
Ale kde? Nejsou tu žádné stromy.
Lanýže potřebují stromy, Bendere.
Žádné stromy?
Ale slíbil jsi mi neskutečné bohatství!
Já odcházím.
Hej, vrať se sem!
Celá tahle věc je jen jedna velká koule stromů.
Musíme nějak přijít na to, jak se dostat ke kořenům,
kde jsou lanýže.
Jasně! Zřítit se.
Proč mě to nenapadlo?
- Oh... Hmm. - Ah... Ah.
Gravitace je trochu nízká.
Můžeme začít zase křičet, až budeme blíž k zemi.
Dobře, jdeme.
Perfektní. Ty začni hledat lanýže
zatímco já si budu stěžovat, jak ti to dlouho trvá.
- Našel jsem jeden. - Už?
No, tak si budu stěžovat, jak je malý.
Páni, ten je tak velký, že si bude těžké na něj stěžovat,
ale zkusím to.
Tady je další.
A další.
Budu potřebovat svůj nano-pytel.
Miluji tě, Jambone!
Já tebe taky, pane Bendere.
Drž hubu, prasátko. Já vím.
Lidi, je čas se smířit s tím faktem,
že Bendera už asi nikdy nepotkáme.
Oukej.
Tak, ehm... můžu používat jeho židli?
Tahle jablečná bedýnka je dost třísková.
Rozhodně ne!
Tu židli poctil Bender svým zadkem.
Necháme ji jako relikvii
pro ty, kteří se vydají na pouť, aby vzdali hold.
Pokud se chcete podívat na židli, stojí to 10 babek.
Nepřišli jsme se podívat na židli.
Počkej, šéfe. Je to docela pěkná židle.
Jestli se ti ta židle tak líbí, rozbiju ti ji o hlavu!
- Oh! - Kluci, prosím.
Jsme tu kvůli zločinu, abychom splnili mafiánskou laskavost, kterou nám Fry dluží.
Jo...
Ale říkal jsi, že se to nestane po mnoho let.
Zjistil jsem, že se lidé méně bojí, když to řeknu takhle.
Kdo potřebuje stres?
Je to tichý zabiják!
Jo, jsem bohatý!
Tak bohatý, že už nikdy nebudu muset pracovat.
Ale budeš.
Budeme se vracet každý den, dokud se tvůj rypák neobrousí na kost.
Nemá kost. Je bez kostí.
No, tak obrousí na pahýl.
Jo, víš, co myslím. Tak pojď!
Musíme vytáhnout tu kořist na povrch.
Já se tam vyškrábu, žádný pot.
Říkám si, proč si lidi myslí, že je tu tak nebezpečno—
Jejky. Kdybych spadl, připomeňte mi, ať nepadám na ty trny.
Ah! Pakobylka!
Ah! Druhá pakobylka!
Pane Bendere? Pamatujte, nepadat na trn.
Proč všichni ti netvoři vypadají jako něco jiného?
Možná aby se schovali před horším netvorem?
Moje koloběžka! Jsme zachráněni!
Ano! Mezi námi a svobodou není nic kromě těchhle listů.
A jejich netvora.
Je to listový stromový drak!
A sakra.
Třeba je to hodný netvor.
Nech toho!
Nech si to okusování mého přítele!
Ahoj.
- Bendere? - Fryi!
Ó, Fryi, doufal jsem, že přijdeš,
abych ti mohl říct, jak jsem teď bohatý.
Celý ten pytel je plný lanýžů!
Dej sem ty lanýže.
- Jaké lanýže? - Hej, slyšíš to, šéfe?
Řekl: „Jaké lanýže?“
Tohle by chlap s lanýži neřekl.
Klempáči, zabav ten pytel.
I kdyby neobsahoval žádné lanýže,
je to hezký pytel.
Použiju své kleště.
Člověče, jak jsi vůbec věděl, že jsme tady?
Jsme Lanýžový kartel.
Celý Lanýžový kartel.
Máme sofistikované způsoby, jak získávat informace.
To já!
Já jsem jim to řekl.
Můžu teď dostat zpátky svoje šaty?
Fryi, děkujeme ti za použití tvé doručovací lodi.
Tvůj dluh u Robotické mafie byl splacen.
Jednou nás můžeš požádat o laskavost.
Střídáme se.
Je to běžná zdvořilost!
Tak, tak krásné.
Než půjdeme, udělám si naposledy přemet.
Aspoň jsem zažil jeden moment radosti v životě plném dřiny.
Kam nás povede další lov lanýžů?
Nikam. Jsi volný, Jambone.
Pouštím tě z nosního vězení.
Vážně?
Můžu tady zůstat v tomhle ráji
a poskakovat a dovádět?
Jen dováděj.
Děkuji vám, pane Bendere.
Jste ten nejhodnější člověk, kterého jsem kdy potkal.
Vážně? To je hrozné.
Přestaň fňukat, Bendere. Jdeme!
Byl jsi dobrý přítel, Jambone.
Chci, abys tohle měl.
Předtím jsem to sobě ukradl.
Konečně můžeš jeden ochutnat!
Jsou ještě lepší, než si dokážeš představit se svým malým prasečím mozkem.
Víš, Bendere,
strávil jsem celý život honbou za lanýži.
Celé tři týdny!
Chtěl jsem jen jeden ochutnat.
Ale uvědomil jsem si, že jsou jen symbolem mého otroctví.
To chápu. Ale sněz ho.
Ne.
Odmítám tenhle krvavý lanýž.
Odmítám celý ten utlačovatelský systém,
který existuje jen proto, aby se bohatí snobové mohli cpát v korytě obžerství!
Ale no tak, zasloužil sis ho.
Nikdy si tě nebudu vážit, pokud ten lanýž nesežereš.
- Nechci. - Sněz ho.
- Ne. - Ano!
Dobře.
Když to pro tebe tolik znamená.
A...? A...?
Je dobrý.
Děkuju.
Opravdu dobrý.
Sbohem, starý vepři.
Bendere, nechceš nám pomoct?
Ani náhodou.
Vítejte zpět na 10. ročníku Cen obžerství.
Než předáme našeho posledního Žroutíka a půjdeme na večeři...
Připijme si velkým lokem Cabernet
na památku významných žroutů, které jsme loni ztratili.
Jsem pohnutý...
očekáváním!
Za jeho neúnavnou práci v zajišťování fondue pro přežrané,
cenu Žroutíka získává...
Hedonismobot!
Hura!
Děkuji vám, kolegové žrouti.
Pokud jsem snědl víc,
je to jen proto, že jsem stál na břichách obrů.
Byl bych nedbalý, kdybych nepoděkoval jídlu,
že je tak chutné.
A teď, pokud mě omluvíte, mám sraz na Cenách zvrhlosti.
Ach můj.
To je pro dnešek vše, lidi. Přineste lanýže!
Ať hodokvas začne!
Jambone?
Ano, to jsem já.
Co se stalo?
Nikdy jsi mi neměl dát ten lanýž, Bendere.
Po té první chuti,
už jsem neměl šanci,
geneticky upravený, jak jsem byl, abych je chtěl.
Těsně předtím, než jsi odstartoval,
jsem skočil do bedny s lanýži.
Je to asi naposledy, co někam skočím.
Hnusíš se mi, pane,
což je těžké.
Bravo!
Doufám, že jste na sebe všichni pyšní.
Odmakal jsem celý život, abych nasytil vaši ohavnou žravost.
Opovrhoval jsem vaším druhem.
Ale teď, podívejte se na mě!
To se nedá.
Jsem největší žrout, jaký kdy byl!
To jim řekni, Jambone!
Ehm, tohle je všechno velmi dojemné,
ale co budeme jíst?
Mohu navrhnout šťavnaté vepřové maso krmené lanýži?
- Ou-ou. - Uteč, Jambone!
Uteč jako vítr!
Pouzdra na příbory. Nikdo neublíží tomuto vepři.
Jambone je stejně dobrý žrout jako my všichni.
A pokud sníme jednoho z nás,
pak nejsme o nic lepší než hubení lidé.
Ani mé zakrnělé svědomí mi nedovolí přijmout toto ocenění,
když se přede mnou hroutí žrout takové velikosti.
Pane Jambone, pokorně se vzdávám ocenění Žrout roku ve váš prospěch.
Děkuji.
Jsem hluboce poctěn a zahanben.
To je můj kluk!