Použijte bezplatný kód JOINNOW na stránce www.playships.eu
Pane Millere?
Jste tam všichni v pořádku?
Agent Ford, FBI.
Tady, pane.
Chceme vědět, co se děje.
Pokud někomu ublížíte, neskončíte dobře!
Speciální agent Holden Ford.
- Ninkovich. - Mluví?
Nedává to smysl. Byl jste informován?
Po cestě. Stále je tam 5 lidí?
Ochranka, sekretářka, tři chlápci z vedení.
- Kde je? - V klidu, pane Millere.
Chci svou ženu!
Položte tu zbraň, odstupte od paní Curtwellové.
- Požádal jsem vás... - Musíme vidět, že jsou všichni neozbrojení.
Zastřelíte mě?
Pokud nevyhovíte našim podmínkám a brzy...
Nemůžete mě vidět.
Varuji vás, za chvíli nám dojde trpělivost.
Jak můžete střelit něco, co nevidíte?
Pane Millere!
Ne, děkuji.
Ahoj, Cody.
Jmenuji se Holden. Rád bych vám pomohl.
- Řekněte mi, co se děje. - Musím mluvit se svou ženou.
- Dobře. - Ona je jediná.
Rozumím.
Můžeme vám pro zatím opatřit ještě něco?
Dostaňte ty zatracené lidi pryč!
Dobře.
Dobře...
Pokud je dostanu pryč,
uklidníte se ohledně paní Curtwellové?
Dejte nám čas, abychom se s vaší ženou spojili.
- Dobře. - Děkuji.
Snipery nechte. Odstupte od obvodu.
Pokud začne střílet, budeme muset jednat.
Jsem z nich nervózní. Představ si, co dělají jemu.
Nemá žádnou kriminální historii. Určitě má svou epizodu.
Musíme ho udržet v klidu.
Zbavte se těch reportérů.
Dobře, lidi. Ustupte!
- Dobře. Pojďme. Ústup. - Hněte s sebou.
Jak si vedu?
- Vidíte mě? - Bože.
Ano, vidím vás!
- Co vidíte? - Vidím, že jste nahý.
Vidím, že je vám zima.
Je tu telefon? Dostaneme ho na linku?
- Vymklo se mu to z rukou. - To byl jeho požadavek, chce mluvit se ženou?
Trvalo nám celý den jí najít. Je na cestě.
- Nevezmete ji sem. - Potřebuji, aby ho uklidnila.
Její přítomnost může mít opačný efekt.
Dobrý den, paní Millerová? Nevystupujte.
Jsem Holden Ford z FBI. Rozumíte, co se tady děje?
- Cody tam má nějaké své lidi? - Co se stalo dnes ráno?
Nevím.
Chtěla jsem ho dát na léčbu v neděli, od té doby jsem ho neviděla.
Říkali, že ukradl brokovnici, vykradl obchod s alkoholem.
Byl mimo? Násilný?
Není násilník.
Už nějakou dobu říká, že je neviditelný.
Skutečně neviditelný. Navštěvoval doktora.
Určil mu doktor diagnózu?
Cody by mi to neřekl.
Bere prášky, ale mohl také přestat.
- Jaké prášky? - Nejsem si jistá.
Tady je jeho doktor.
Snažila jste se ho dát na léčbu?
Mluvil s lidmi, kteří tam nebyli.
Říkal, že ho mohou vidět.
Řekla jsem mu, že ho opustím, když nepůjde do nemocnice.
- Dala jste mu ultimátum? - Omlouvám se.
- Cítím se strašně. - Není to vaše chyba.
Ublížil někomu?
O nikom nevíme. Pošlu vás pro zatím pryč.
Ať někdo zavolá jeho doktora.
Ať mu jeho žena řekne, že ho neopustí.
Potřebujeme víc informací. Uvidíme, jestli to bude fungovat.
Cody!
Je tam všechno v pořádku?
Moc rád bych věděl, co se tam děje.
Slibuji, že to můžeme vyřešit.
Kde je má žena?
Je to obtížná situace. Chvíli to potrvá, než ji sem dostaneme.
- Nechce se mnou mluvit? - Tím to není.
Má o vás starost.
- Mluvil jste s ní? - Po telefonu.
- Možná i vy s ní můžete mluvit po telefonu. - Ne!
Musí tu být.
- Rozumím vaší frustraci. - Čemu rozumíte?
Tomu, že nejste schopný komunikovat se svou milovanou.
Co jí chcete říct?
Proč bych vám to říkal?
Možná mohu pomoct.
To si nemyslím.
MINDHUNTER - EPIZODA 1
- Děkuji. - Nemáte zač.
Řídil ses postupem. Udělal si svou práci.
Udělal jsi všechno do puntíku.
Vzal si rukojmí. Věděl, že budou následky.
- Myslel, že je neviditelný. - Nejsi jeho psychiatr.
Nejsi zodpovědný za jeho diagnózu. To není tvoje práce.
Tyhle věci se staly v reálném čase a mi jsme poslední respondenti.
Pokud operace půjde na jih, není to ten nejhorší výsledek.
Soustřeď se na to, co děláme.
Pokud jsem udělal všechno podle knihy naskytuje se otázka...
Tohle místo je srovnáním k excelencí v prosazování práva.
Ve zbytku světa je vyjednávání na ústupu.
Myslíš, že se Izraelci obtěžovali vyjednávat s Entebbe minulý rok?
Neztratil jsi ani jednoho rukojmího či diváka.
Tak měříme úspěch.
A tvé kurzy jsou v létě velký hit.
Vlastně bys ty měl učit mě.
- Vyháníš mě na pastvu. - Ne.
Vyháním tě do práce, kde se to skutečně počítá.
Navzdory tomu, co se stalo.
Kvůli tomu, co se stalo, Holdene.
Zacelilo tě to.
Děkuji, pane.
Ale radši bych neděkoval.
No, tohle je trapné.
Chtěl bych, aby ses na to přes víkend vyspal.
Protože v pondělí začínáš naplno.
Tehdy jsme naprosto mimo svou kontrolu.
Útočník již zabil policistu to ráno v Austinu.
Schytal 2 devítimilimetrové rány do zadku,
vzal si 10 letého kluka jako rukojmího
a ukryl se v příměstské čtvrti se ženou a malým dítětem.
Teď se musíme zaměřit na jednu věc,
deeskalaci.
Šéf policie San Antonio dorazil a použil megafon,
což víc než efektivně zastrašilo našeho pachatele.
S postojem: "Já mám pravdu, vy ne",
předpokládal, že jde o racionální lidi.
Musíme navázat komunikaci.
Ne vyhrožovací komunikaci.
Zjistit požadavky, nic nepřijímat ani neodmítat, jen poslouchat.
Poslouchat to, co říká.
Snažit se ho pochopit než nad ním vládnout.
Hledejte společné věci.
Najděte shodu.
A pokud to začne vypadat jako že kupujete čas,
je to, protože je to pravda.
Ale je to klíč k tomu, aby se každý zločinec cítil slyšen.
Naším cílem nejsou pytle na těla.
Je tím oboustranná výhra.
V pátek budu ve své kanceláři pro kohokoliv, kdo bude mít otázky,
ohledně zkoušky z psychologických strategií.
Wanton, bezohledná vražda.
Zdánlivě náhodná, nešťastná.
Každá extrémně násilná.
Žádné vysvětlení, žádný zřejmý důvod.
Nebyli sexuálně napadení,
nebyl zřejmý žádný pokus o odcizení cenností,
neznali svého útočníka.
Robert Violante a Stacy Moskowitzová se líbali v autě,
když David Berkowitz přikráčel a rozhodně je oba střelil.
Berkowitz zabil 6 lidí přes dvě léta,
zranil 7 dalších, proč?
Protože mu to řekl pes.
Teď...
můžeme říct, že je to blázen, nebo že to předstírá.
Ale pokud hledáme motiv můžeme pochopit,
že jsme právě přišli na to, že žádný není.
Prázdnota. Je to černá díra.
Před 40 lety, FBI hledala Johna Dillingera,
Baby Face Nelsona, Machine Gun Kelly.
Kriminálníky, kteří byli neuctiví na veřejnosti
a byli v tom jednoduše pro osobní prospěch.
Teď tu máme extrémní násilí mezi dvěma cizinci.
Kam půjdeme,
když nemůžeme přijít na motiv?
Promiňte, profesore Rathmane?
Holden Ford, vyjednávač.
- Peter, dobrý den. - Poslouchal jsem vaši hodinu.
To, co jste dnes říkal o zločinu...
Nevím, opravdu to znělo.
- Získalo si to pozornost. - Už jste to učil, Berkowityi?
Něco podobného. Titulky mi přímo padali do klína.
Kým jste začal?
Starkweather. Whitman. Manson, samozřejmě.
Ale Samovy synové jsou teď příkladem.
Jako bychom... Nevíme, co vede lidi k tomu, aby se zabíjeli.
Dřív, když jsme nalezli oběť s 50 bodnými ranami,
hledali jsme milence nebo bývalé obchodní partnery.
Teď to může být náhoda s jedním nespokojeným pošťákem.
Je to jiná éra, už není vše jen o faktech.
To je televize. A reprízy.
- Zločin se změnil. - Správně.
Nechcete jít na pivo?
Jo, dobře.
Podívejte se na nebývalé události,
které se vyskytly v poslední dekádě a půl.
Atentát na presidenta.
Válka, kterou jsme nevyhráli.
Národní garda zabili 4 vysokoškoláky.
- Sotva to všechno můžeš pobrat. - Watergate.
Naše demokracie míří kam?
To je oč tu běží?
Jenom odpověď na zmatek?
Vláda bývala, symbolicky, rodičovskou institucí.
Teď? Je zdarma pro všechny.
Svět sotva dává nějaký smysl, takže zločin zrovna tak.
Ty a já bychom mohli celou noc vymýšlet teorie, ale pravdou je, že do prdele nevím.
- Ani já nevím. - To nikdo.
Ale měli bychom, že?
Jasně, ale je tu jedna věc: nikdo se ani neptá na otázky.
- My ano. - My ano.
Příště proberme Lee Harveyho Oswalda jako Oidipa.
- Děkuji. - Kdykoliv.
- Ahoj. - Ahoj.
Na co koukáš?
Líbí se mi, co máš na sobě.
Co to je, kombinéza? Jak tomu říkáte?
- Tohle? Říkám tomu kombinéza. - Stylové.
Jak tomu říkáš? Vypadáš jako Mormon.
- Vypadáš jak můj táta. - Je Mormon?
- Ne, ale vypadá tak. - Ten můj taky.
Tenhle oblek mi mimochodem koupil.
A koupil ti i ty pěkné lesklé boty?
Ano.
Mám jeden hnědý pár a jeden černý pár.
Taky mám tenisky, ale ty jsem si musel koupit sám.
Jací dospěláci dovolí svým rodičům za ně vybírat oblečení?
- Narážíš na mě? - Jak se ti líbí můj přístup?
Bavíš se?
Budu.
- Mám dneska narozeniny. - Všechno nejlepší. Kolik ti je?
- Dvacet čtyři. - Nevypadáš dost stará na to, abys tu mohla být.
- Co jsi, expert přes drogy? - Vlastně FBI.
Speciální agent Holden Ford.
Páni.
- Poznala bys to? - Každý by to poznal.
- Máš zbraň? - Mám jednu, ale tobě jí neukážu.
Škoda.
Jsem učitel. Přímo po cestě na Quantico.
Co učíš?
Vyjednávání s držiteli rukojmích, přesně tak.
- Páni. - Vážně vypadám jako odborník na drogy?
- Děláš si srandu? - Nevidím to.
Úplně to z tebe vyzařuje.
No, nejsem tu, abych infiltroval Černé pantery.
Tihle jsou sotva Černí panteři. Jsou to studenti inženýrství.
Měl by sis s nimi promluvit.
Jsem si jistá, že FBI potřebuje nějaké skvěle vypadající černé chlápky.
- Máš o mě milnou představu. - Zatkneš mě?
- Možná. - Pouta?
Jsem tu, abych viděla vážně super kapelu z Detroitu.
Byl jsi někdy v Detroitu?
Vlastně ano. Byl jsem...
Byl jsem tam na pár let agentem v utajení.
Nemůžu uvěřit, že jsou tady. Hrávali PJe v Corktownu.
- Znáš Corktown? - Jasně.
- Vypadalo to jako obchod s nábytkem. - Vždycky prodávali alkohol.
Celá ta věc s nábytkem byl jen předek, to začalo během prohibice.
Odkud doopravdy jsi?
Ode všud.
Ale ze středního západu, že?
Tam jsem vyrostl, ale narodil jsem se v Brooklynu.
Nevypadáš jako chlápek z New Yorku.
Ty nevypadáš jako holka z Corktownu.
Chceš koupit pití?
Jsi studentka?
Pograduační.
- Co studuješ? - Sociologii.
Magistra?
Na cestě za doktorátem.
Nevypadáš jako knihomol.
- Díky. - Myslel jsem...
Ne, to je v pořádku. Jsem proti stereotypům.
To je dobré vědět.
Co si myslíš o Durkheimově charakteristické teorii abnormálnosti?
- Co to je? - Nevíš, kdo je Durkheim?
Vím, co je abnormálnost.
To se vsadím.
To je nebezpečí práce.
Probíráme to v jedné z mých hodin.
Durkheim říká, že všechny formy abnormálnosti jsou jednoduše výzvou
v normalizovaném potlačování stavu.
Takže je to anarchista.
Ne.
Jako první navrhl, že pokud je něco v naší společnosti špatně,
odpovědí na to je kriminalita.
No, možná jedna z věci špatná na naší společnosti
je všechna ta kriminalita.
Mluvím se sociologické perspektivy,
zatímco ty mluvíš z federální perspektivity.
To chápu.
Pokud jsi skutečně učitel, měl by ses nad tím možná zamyslet.
Bože, s tebou je práce.
Ten outfit nenaznačuje, víš, ani polovinu.
Myslel jsi, že vypadám jednoduše?
Snadnější než tohle.
Nemáš rád, když s tebou ženy nesouhlasí?
To je velmi neobvyklé na chlapa z vymáhání práva.
Jde mi o to, že učíš o zločinu,
a nikdy jsi neslyšel o charakteristické teorii?
Proč mi nedáš seznam učebnic?
Počkej, co?
Neviděla jsem tě náhodou v "Soul Train"?
Víš, pracovával jsem v utajení.
Kluby, drogové gangy, kultura ulic...
Byl jsi v utajení v kultuře ulic?
Byl jsi členem Mensonovi rodiny?
Přestala bys prosím? Jsi nelítostná.
Můžeme jít někam, kde si můžeme popovídat?
Znáš to někde jinde?
Ne...
- Jak se jmenuješ? - Debbie.
- Nechceš jointa? - To říkáš jen tak?
- No tak. - To myslíš vážně? Ne, to je naprosto nevhodné.
No tak, mám narozeniny.
Ježiši, nebudeš pít podnapilá, že?
Zásobil jsi mě chlastem.
Nemyslíš si, že se to trochu bije?
Jdeš?
Tak co dělá agent v utajení v Detroitu?
Většinou shromažďuje armádní utečence.
Utečenci z Vietnamu, co se snaží dostat do Kanady.
Příliš vyděšení, aby se vrátili.
Mladí kluci. Stejně jako jsem byl já.
Takže jsi byl informátor?
Jsou i horší věci.
Možná tohle tě uvolní.
Bože, jsem z tebe nervózní.
Jsi takový dobrák.
Ty jsi co, nějaká návnada?
Byl jsem varován před ženami jako jsi ty.
Myslíš normálními?
Jen dej svoji pusu nad díru...
Dobře.
A nádech.
Nechci mluvit s někým, kdo se mě bude snažit uklidnit.
- Sežeňte někoho z vedení. - Já jsem z vedení.
Nechci mluvit s nějakým ubožákem, co se mě snaží uklidnit.
Co to dělá?
- Půjdeš zpátky? - Proč jsou tu oni?
Vrátíš se sakra? Vrať se, uděláš to?
- Podívejte na něj! - Pojď sem!
- Pojď sem zpátky, chlape. - Ty pojď jsem, půjdeš?
Chce mě tak moc zabít, že to už dál nesnese! Dobře.
Attica! Attica! Attica!
Attica! Attica!
Attica! Attica! Attica!
Byl jsem tak zmatený, že jsem dělal bláznivé věci.
Jaké věci, Leone?
Po svatbě...
Jsem utekl na 10 dní do Atlantic City.
Sonny byl zuřivý.
Věděl, že budu pít, nevěděl, kde jsem byl a s kým jsem byl.
Nemohu vysvětlit věci, co jsem udělal.
Tak jsem šel k psychiatrovi,
který mi řekl...
že jsem žena uvězněná v mužském těle.
Takže oni oba byli homosexuálové, ale on byl v manželství
a jeho přítel se chtěl stát ženou, což je matoucí.
- Vážně z toho musíš vytáhnout víc, Holdene. - Bylo to smíchané.
- Nelíbilo se ti to? - Ne, moc se mi to líbilo.
Bylo to jen tak smutné.
Byl očividně velmi znepokojen, ale nějak se mi líbil.
- Jo, máš empatii. - Jo.
Empatii.
Vážně se mi líbil ten dialog. Bylo to velmi skutečné.
Když jsem začal na akademii,
poslali by ženu z místnosti, kdyby nějaký z nich mluvil.
Říkali tomu "deviantní terminologie."
Měli jsme i list slov, které jsme si měli zapamatovat.
Vážně? Jaká slova?
Víš...
do prdele, hovno, kunda, vykouření.
Do prdele.
Hovno.
Vyprsti moji kundu.
Vyprsti mě, já ti ho vykouřím.
Všechna špatná slova použitá ve větě.
Jo to klasické on říkal, ona říkala.
Říká, že ji uhodil o pelest postele,
během pohlavního styku.
Ona říká, že ji zbil, a dotáhl ji do motelu, kde jí znásilnil.
Víme, že se neuhodila hlavou o pelest,
protože jsme to zkoumali.
Kam myslíte, že půjdete?
- Virginská univerzita v Charlottesville. - Co budeš studovat?
Současná aplikovaná kriminalistická psychologie, chci něco dokázat.
Co si přesně myslíš, že ti chybí?
Musíme znát současné akademické myšlení.
Ne, nechceš se spoléhat na akademiky, Holdene.
- Neříkám spoléhat se, je být informovaný. - Jsme informovaní.
Je to všechno v knihovně. 1972, všechno bylo nové.
To bylo před 5 lety.
- Jak přemýšlíš teď? - Dobře, podívej.
Byly tu nějaké slibné psychologické studie během let,
ale to jsou lidé, kteří nerozumějí zločinné mysli.
Rozumí jejich pohledu na svět,
který je velmi malý.
Něco vědět musí.
Řekni ti čistou pravdu.
Řeknu ti něco, co vážně nechci, abys někde opakoval.
Co Úřad ví, psychologie je pro ty, co nejsou vidět.
Rozumíš, co se ti snažím říct?
Ne, jak to myslíš?
Jen se nad problémy mračí.
Měli bychom používat každý zdroj, který můžeme.
Měli bychom mluvit s nejchytřejšími lidmi, co najdeme,
z nejširšího možného spektra.
- To děláme. - Jinak je to jako armáda.
- Hej, najali jsme Elvise. - To taky armáda.
Král to pro tebe nedělá?
Hoover zemřel před více jak 5 lety
a my stále najímáme účetní a právníky jako v roce 1946.
Vlastně nábor se zmenšil.
- Nemůžeme sehnat účetní. - Potom jsme v průšvihu.
Dobrá. Pomůžu ti
doporučím financování na to, abys zkontroloval pár hodin,
ale budu očekávat, že tu příležitost využiješ na nábor.
Mluvčí, přednášeči, skvělé mysli.
- Jsi si jistý, že to mám udělat? - Jsi chytrý, idealistický.
Víc než trochu důvěrný.
Budou tě milovat.
- Hare Krishna. - Hare Krishna.
- A potom, roku 1872,
italský fyzik Cesare Lombroso nás vytáhl z temných věků
a zahajuje vědeckou éru v kriminologii.
Tím, že odlišil 5 druhů zločinců:
rození zločinci,
šílení zločinci,
zločinci z vášně,
notoričtí zločinci
a občasní zločinci.
Jinými slovy, jsou tu tací, co se takoví rodí
a tací, kteří se jimi stanou.
A v roce 1965 je další průlom.
Tento kriminální psychologický výzkumný projekt
v Bellevueské psychiatrické léčebně v New Yorku to vyjádřil takto:
Osobnost a charakter,
daleko převyšuje přítomnost psychotických nebo defektivních diagnóz.
Jinými slovy, extrapolací,
rodí se zločinci,
nebo se vytváří?
Nevadí, když se posadím?
Sedíte.
Nevěděl jsem o tom projektu v Bellevue.
Měl byste.
Tam, odkud pocházím, se zločinci tak rodí.
Někteří lidé tomu nikdy nepřestanou věřit.
- Je to příliš jednoduché. - Osvobozuje nás to.
V podstatě jsme puritánský národ.
Házíme všechno na ty špatné.
Jak že se jmenujete? Omlouvám se. Je to Leon?
Buchanan.
- Leo. - Holden.
- Holden Ford. - Vím, kdo jste.
- Všichni to ví. - Jo.
Všiml jsem si těch upřených pohledů.
Směšné pohledy nejsou urážkou federálů, zatím.
Jsou jenom zvědaví.
Já nejsem špión. Není to jen nějaký druh krytí.
Dobře. Protože to by bylo vážně směšné krytí.
Jsem vlastně taky instruktor, ale jsem tu, abych se učil.
A jsem tu, abych mluvil s lidmi jako vy.
- O čem chcete mluvit? - Chci s vámi začít dialog.
Bylo by to v pořádku?
Dialog o čem?
Jsem instruktor ve výcviku Úřadu
a náborového programu z Quantica.
A vážně potřebujeme názory lidí, jako vy.
Omlouvám se, snažíte se mě naverbovat?
Jen chci slyšet vaše perspektivy a názory.
Naprosto...
rozumím.
Omlouvám se. Nazýváte se profesorem kriminální psychologie.
Ale ani nebudete mluvit s pedagogem FBI?
Jenom...
tak to chodí.
- Ztratil jsi chuť? - Opravdu si ti zasraní
hipíci myslí, že jsou hodni mimořádně nákladné, pracné,
federální sledovací operace?
Zní to, jako by bylo pohrdání vzájemné.
Nemyslíš, že tradiční
opoziční právo prosazování násilí
je už trochu mimo?
Nikdy ti neodpustí, že jsi nechal sledovat Johna a Yoko.
Upřímně, jsem překvapen, že jsem vyvolal
takový stupeň zatracených neuróz,
mezi údajně inteligentními lidmi.
Prosím, lichotí jim to.
Myslí, že jsi napíchnutý.
Tady. Už jsi jedním z nás.
Dobře, všechno je v pořádku. No tak. Přesně tak. Jo. Dobře.
- Pojďte ven, Sonny. - Jsou příliš blízko.
No tak, pojď zpátky! Co to sakra děláš? Vrať se!
- Sežeňte je zpátky. - Vraťte se, dobře? - Pojďte sem.
Pojďte ven.
Teď se na to podívejte. No tak.
Podívejte. Podívejte se nahoru. Podívejte.
Podívejte.
Dívejte se sem.
Sem. Podívejte. Máte všechno tady. Dobře?
Dobře. Tak co dělají špatně?
- Naštvávají ho. - Děsí ho.
- Takže? - Nechceme ho vyděšeného.
Chceme ho uklidnit.
Nechte mě zavolat a uvidíme, co řeknou.
Promluvím s nimi a zeptám se, jasné?
Potom uvidíme. Ještě něco?
Jo, chci, abys sem dovedl svou ženu.
- Dobře, a co dáš ty nám? - Co chceš?
Ten chlap okrádá banku aby zaplatil za změnu pohlaví jeho přítele.
Chce helikoptéru s piánem.
Ale víc než to, chce mluvit se svou ženou.
- Komplikované, co? - Jo.
V tomhle mi věřte.
Vždycky čekejte komplikované.
Dobře, potřebuji, abyste se soustředili.
Přemýšlejte o otevřené střelbě, potom přemýšlejte, kam to může vést.
Žádné dobré ani špatné odpovědi,
jen použijte svou představivost a uvidíte, kam vás zavede.
Začněte, kdy chcete. Do toho.
Dobře. Žádám tě, abys odložil tu zbraň, Miku.
Ani náhodou. Polib mi můj černej zadek, Marku.
Počkej, co?
Pro účely tohoto cvičení si představuji černocha.
To je dobré. To je fajn. Pokračujte.
Cokoliv tě napadne.
Dobře.
Potom si naser! Požádal jsem tě, abys odložil zbraň.
Ne, ty si naser, ty debilní hajzle.
- Počkejte, počkejte chvilku. Co to všechno je? - To jsou jen řeči.
Tam se nemusíme dostat. Na to zapomeňte.
V realitě lidé jen nadhazují své požadavky.
Dobře?
Odlož tu zbraň, Steve.
- Vzali jsme sem tvoje dítě. - Cože jste?
Můj bože. Ztratil jsem opatrovnictví. Neviděl jsem svoje dítě roky.
Dobře, skvěle.
Je důležité, abyste nemluvili před rozvedeným o jeho dítěti. Jiná taktika.
Dobrá, požádal jsem slušně. Teď dej tu zasranou zbraň dolů!
- Proč mě nedonutíš, teplouši! - Co?
Nejsem teplouš, demente!
Dobře, vraťme se trochu zpátky.
Promiňte, jaký to má smysl?
Skvělá otázka.
Psychologicky vás připravuji na realitu.
A v realitě s nimi musíte mluvit.
Když si někdo vyžádá nemožné, nemůžete ho jen tak zastřelit.
Tak proč máme tolik výcviku se zbraněmi?
Protože to je taktická odpověď, když všechno selže.
Ale když lokální vymahači práva nemůžou něco zastavit,
potom to vyžaduje taktickou odpověď.
Dobře, ale nechtěli byste zkusit něco jiného?
Nebo byste radši celý den používali zbraně?
- Já bych teda radši ty zbraně. - Proč?
Je to bezpečnější?
Holdene, nesmírně mě to bavilo, jak tomu říkáš?
Je to jenom hra na role v simulovaném držení rukojmího.
- Stimulované? - Simulované.
Všechna ta neurčitost, to je všechno vědecké?
Improvizují. Učí se navázat konverzaci.
Jak to nadávání vytvoří konverzaci?
O tom to vlastně ani není.
Jsem si jistý, že je to tak nějak moderní a módní v akademických kruzích,
ale mě to přišlo velmi afektované.
V kriminální psychologii, cvičení hraní rolí
je považováno za cenný nástroj, s nebo bez klení.
Myslím, že tu máme dost cvičení.
Pokud začneš zavádět nová,
- promluv si s někým s Vědecké behaviorální jednotky. - Můžou pomoct?
Mohou projít hloubku psychologie. To je jejich věc.
Dobře, dobrý nápad.
- Co kdybych to připravil? - Dobře.
Děkuji, ano.
Holden, že? Holden Ford.
- Dobrý den. - Bill Tench. Behaviorální věda.
Rád vás poznávám.
- Dal jste si pivo s Peterem Rathmanem? - Zajímavý muž.
Byl jsem celkem znepokojen tím, co řekl.
Byl jste?
- Můžeme se posadit? - Ano, prosím.
Cigaretu?
- Nekouřím, když jím. - Chcete jít ven?
Nekouřím ani když nejím.
Mluvil s vámi Shepard o mé věci?
Snažil se.
Co to znamená?
Umí být pěkně staromódní.
Říkám tomu tu "country club," protože, víš,
někdy to tu může být trochu upjaté.
To jsem slyšel.
Vrátil jste se na vysokou školu, že?
UVA.
Kolik vám je, 26,27?
Dvacet devět.
To je zajímavé.
Hodně lidí vašeho věku se zpátky na školu nechce vracet,
protože cítí, že jim to podrývá autoritu.
Já doufal, že mi to na autoritě přidá.
Děláte pro něj nábor, že?
Jo, no, jsem tam, takže mohu být alespoň užitečný.
Většina lidí se nechce zaseknout na náboru.
Jsou zaneprázdněni vypracováváním se na výši.
Hádám, že jsem zaneprázdněn vypracováváním se do stran.
Ty jsi ten, komu říkají "modrý plamen." Víš, co to znamená?
Ne, co to znamená?
Jsi tak dychtiví dělat dobrotu,
že ti až ze zadku vystřeluje modrý plamen.
Je to špatné?
Jen to vezmi v klidu. Na konec se tam dostaneš.
Jen se snažím být lepším instruktorem.
Jasně. O tom jsem přemýšlel.
Začal jsem tuhle věc před pár lety.
Byl jsem na cestě a dával jsem přednášky rozličným policejním oddělením
od Bufffala, New Yorku, až po San Diago v Kalifornii.
Venku je milión poldů, co chtěj vědět to, co my.
Takže za nimi přijdu, ukážu jim co tu učíme
a oni mi řeknou, co dělali. Něco se naučí,
a já se dozvím něco z první ruky tím, že se zapojím k jejich úrovni.
Ale je to velká práce, víš?
Jsem až po krk v místním vymáhání práva.
Chtěl byste s tím pomoct?
Možná si můžeme pomoct navzájem.
- Co? - Nic.
Nestyď se.
- Měla jsi orgasmus? - Měla jsem orgasmus?
Co?
- Nevěřím, že jsi z New Yorku. - Mohla jsi předstírat, že?
Nepoznáš, když žena předstírá?
Ani nepoznám, jestli má žena zájem.
Ale poznáš, když někdo lže, jako podezřelý.
To není to samé.
Předstírej, že jsem podezřelý.
Použij svoje síly dedukce, agente Forde.
Jak můžeš rozlousknout kriminální mysl,
když nemůžeš rozlousknout svou přítelkyni?
Jsi moje přítelkyně?
Počkej. Je tohle jedna z dalších věcí, co nepoznáš?
Nevím, ty?
Co potřebuješ. Výměnu prstenů u koktejlů?
Jen si nechci nic namlouvat.
Vážně, Holdene, někdy jsi jako mnich.
Jistě by lidé z vymáhání práva neměli být tak naivní.
Je ti z toho nepříjemně...
ze spaní s federálním agentem?
Jak jsi na to přišel?
Jsi z toho celá žhavá?
Ani ne.
Tak proč se mnou jsi?
Jsi chytrý.
Jsi milý.
Dobře.
Co? To jsou dobré věci.
A jsi zničující.
No, díky.
No tak, neodcházíš snad.
Musím brzy vstávat.
Zítra je první den školy.
99 plus KFMH,
Muscatine, Davenport v centrální Iowě...
Dnešek může být křest ohněm. Bude to na hraně.
- Jen se mě drž. - Co se stalo?
Chytili velký případ a jsou vyděšení.
Nemluv s žádnými reportéry.
A prosím, proboha, neříkej, že jsme od FBI.
Promiňte pánové, jsem od Fairfield Chronicle.
Vy jste z FBI, že?
Jak to jde s případem Jeffriesové?
Nemáme ponětí o čem to mluvíte.
Případ Jeffriesové. Ada Jeffriesová.
- Pro zbytek se můžeš vrátit. - Té ženě, nalezené za kostelem.
- Jsme tu kvůli něčemu jinému. - Té ženě a jejím chlapci.
- Jsme instruktoři. - Jste z Metodistické církve?
Vypadáme jako bychom byli u Metodistické církve?
- Ano. - Udělejte nám místo.
Rád jsem vás viděl.
Motiv, to znamená příležitost.
Tři pilíře kriminálního vyšetřování za poslední století.
Ale je 1977 a najednou jsou motivy neuchopitelné.
Co, proč, kdo.
"Co se stalo?"Proč se to tak stalo?"
"Kdo to udělal?"
Člověk je zavražděn. Nebyl sexuálně obtěžován, ani oloupen.
Ale tělo je zmrzačené posmrtně.
Otázka je ne jenom proč to ten vrah udělal,
ale proč to udělal takhle?
Teď mluvíme o psychologii.
Když jsem se dostat do vyjednávání s držiteli rukojmích,
pachatel stál přímo přede mnou,
a já musel odhadnout, jaké zkázy je schopen,
jaký je jeho příběh nebo osobní život,
který mohl způsobit dnešní rozpor.
Někteří lidé jsou prostě blázni, že?
Blázniví tak, že nemají žádný důvod k tomu, co dělají?
- Jo. - Dobře.
Ale pamatujte si, často, tahle bláznivá osobnost,
nikdy neudělala něco podobného.
Něco se prostě obrátí.
- Jako přepínač. - Dobře, přepínač.
Ví někdo, co to obrátilo?
- Vyhazov? - Vyhazov. Ano.
- Odkopnutí. - Naprosto. Romantický rozhod je největší spouštěč.
Když víme, kdo kriminálník je, můžeme pochopit, co ho k tomu dohnalo.
V případě vraždy, děláme opačné.
Ptáme se: "Co se stalo? Proč se to tak stalo? "
Což zužuje hledání toho, kdo to udělal.
Ale co když je náš vrah někdo, kdo není racionální?
Proč se chováme tak, jak se chováme?
To je otázka pokládaná básníky, filozofy, teology od nepaměti.
Hřiště Shakespeara, Dostojevského, Freuda.
Věci zločinu a trestu
a za hranicí Principu potěšení.
Největší mozky historie byly fascinovány rozmary chování.
Takže v případě, kdy nemůžeme ihned
odhalit motiv, neměli bychom panikařit.
Je to hádanka, ale lze ji vyřešit.
Je to komplex, ale je to lidské.
Děkuji, Holdene.
To bylo velmi osvětlující.
Co je sakra za hranicí Principu potěšení?
- Od Freuda? - Takže je to o sexu.
Vlastně je to tam, kde hledá lidské impulsy mimo sex,
- speciálně smrtelná jízda. - Co to je?
Něco, co dělá moje dítě s převodovkou.
Freud navrhuje, že tu je vrozená touha po zničení,
založená na náchylnosti předmětu se vrátit...
- Co to má co dělat s motivem? - No...
Vždy se díváme na motiv jako potřebu, nebo chamtivost, že?
- Člověk ukradne televizi, aby si mohl koupit drogy. - Přesně.
Ale řekněme, že když bude u toho, ukradne i kalhotky tvé ženy.
- Pokud by ukradl kalhotky mé ženy, byl bych ohromen. - Ale ty neprodá.
Tak proč to dělá? Je jen chlípný?
Může být motivovaný něčím, čemu ani nerozumí.
Naše nové pátrání, jako Freud,
je se podívat za to, co považujeme za zřejmé impulsy.
Tak proč jsi prostě neřekl to?
Nechtějí se učit. Co tu vlastně děláme?
- Nekomplikuj to tak. - Co je špatného na komplikování?
Je tu komplikované a příliš komplikované, Holdene.
Dělávali jsme takový experiment v sociální psychologii.
Co to bylo?
Nastoupil jsi do přeplněného výtahu a byl jsi čelem k opačnému směru,
k zadní části výtahu a všichni zpanikařili.
Je jim nepříjemně z důvodů, které nemohou ani zařadit.
Ale když se otočíš ke předku jsou všichni v pohodě.
Dobře. No, jak to děláme?
Co máme společného?
Co nás spojuje?
Co nás všechny nechá v noci bdít?
Zrůda. Správně.
Myslím, že na tom se shodneme všichni.
Ale co o něm skutečně víme?
Věděli jste, že jeho matka byla kriminálnice a prostitutka?
Věděli jste, že když mu bylo 10,
předala ho jemu sadistickému, extrémistickému strýci,
Co ho byl skoro až k smrti
a posmíval se mu, aby se choval jako muž?
Charles se díky tomu stal pasákem prostitutek
a ozbrojeným lupičem a byl vězněn přes 20 let, kde byl dále napadán?
V roce 1967 byl propuštěn, během Léta lásky.
A naše noční můra začala.
- Ježiši! - No tak.
Zde máme dítě, které bylo nechtěné, nemilované, pravidelně bité
a opakovaně kontrolován.
Tohle na něj snad nemělo vliv?
- Narodil se tak. - Jak?
- Prostě špatný. - Mohli bychom být trochu víc přesní?
Technicky nikoho nezabil.
Podívejte se mu do očí. Jak můžete říct, že není zlý?
To je trochu staromódní způsob, nemyslíte?
Dobré, špatné, černé, bílé, to je jednoduché.
Ale kdo v této místnosti má život tak jednoduchý?
Okolnosti podmiňují chování.
Když se podíváme na Mensonův příběh,
správná otázka je, jaktože jsme to nepředpokládali?
- Ale ano. - Promiňte?
Byl kontrolován, protože jsme to očekávali.
Dobře, ale já říkám, že možná, jenom možná,
tím, že strávil svoje mládí ve vězení, ho udělalo tím, kým byl.
- Ne? - Co to do prdele je?
Zavřeli ho kvůli tomu, co provedl. Dávno věděli, kým byl.
Dobře, lidi, nikoho nežádám, aby cítil soustrast s Charlesem Mansonem.
Kdyby tu byl, zastřelil bych ho, nikdo by mě nezastavil.
- Jasně. - Holden se snaží říct, že je to možná oboje.
Jeden ovlivňuje druhého v začarovaném kruhu.
Nikdo nemá všechny odpovědi.
- My máme nějaké. - Měli bychom se ptát.
- Ani náhodou. - Dobře, jen řeknu svým přátelům od vražedných loupeží,
kteří tam byli, když se našli mrtvoly,
že možná přehlédli těžké dospívání.
- Byl jste v policii L.A.? - 22 let.
Pracoval jste na Mansonovi?
Ne, ale znám každého, kdo ano.
Na kolika vraždách jste pracoval vy?
Nejdřív zjisti, s kým mluvíš, než začneš vyprávět dojemný příběh
a malém Chuckiem Mansonovi.
Napsali "prasata" na zdi krví svých obětí.
Naprosto jim unikl celý smysl.
V budoucnu se radši zeptej, jestli někdo nepracoval na takovém případu.
- Poznej svoje zasrané publikum. - Sakra.
To je v pořádku. Vždy to dělají.
Jen buď dobrý posluchač.
Pánové.
Frank McGraw.
Nechtěl jsem tam nikoho ztrapnit.
- Bez problému. - Jsme tu všichni v takovém napětí.
Museli jste slyšel o té matce s dítětem, která byla nedávno zavražděna.
- Ada Jeffries a její chlapec. - Viděli jsme reportéry.
Byla svázaná,
opakovaně pobodána v oblasti hrudi a obličeje.
Dítě mělo proříznutý krk.
To je síla.
Úplně nerozumím o čem mluvíte v té psychologii.
Už mnoha věcem nerozumím.
Co máte na srdci, Franku?
- Nechci obtěžovat. - Ne, v pořádku. Obtěžujte nás.
Když jsem opustil Los Angeles, myslel jsem, že jsem zašel dost daleko.
Ada byla velmi tichá žena.
Pocházela z hluboce věřící rodiny z Arkansasu.
Když zjistili, že je těhotná, vyhodili ji.
Bydlela v pokojovém domě v Libertyville.
Žádné drogy, žádný alkohol, nikdy se nezapletla se zákonem.
Ten kluk byl slušný a tichý.
Vodila ho do nedělní školy do Metodistické církve.
Každé ráno vytírala schody
jen aby byla k užitku.
Nikdy jsem Adu nepotkal.
Občas jsem jí vídal se svým synem na cestě do města.
Neměla auto.
Paní domácí našla těla.
Byla mrtvá
4 dny.
Co by si lidé neudělali.
Nic by lidé neudělali.
Jak můžeme pomoct?
Byla nalezená připoutaná a přivázaná k posteli,
Měla koštětem proděravěný konečník.
Kdokoliv, kdo nechal kluka se dívat,
udělal tu samou věc jemu.
Jak se dostal dovnitř?
Okno v koupelně. Myslíme, že tak přišel i odešel.
Nebyly zde známky násilného vniknutí.
- Nikdo neslyšel ani píp. - V pokojovém domě.
Předpokládám, že držel klukovi u krku nůž, aby byla zticha.
a naopak.
To určitě zapadá do kategorie vraždy ze žádostivosti.
Ale to je myslím sexuálně motivované.
To nemůže být z nadrženosti.
Je to spíše o sexuálním uspokojení, prostřednictvím zničení jiného.
- Našli jste sperma? - Pár kapek na polštáři.
Byla to krevní skupina 0. Vím, že to moc nepomůže.
- V obětech? - Ne.
- Neznásilnil je. - Mohl mít problémy se sexem.
To by byl dobrý odhad. Mohl by zúžit vaše podezřelé.
Nemám podezřelé.
Nemám otisky prstů ani bot,
ani jediný vlásek.
Fakt, že vrah za sebou nic nezanechal je zajímavý.
Muselo to být do určité míry záměrné.
Měl rukavice, uklidil po sobě.
Myslíte, že ji sledoval?
- Nebo mu prostě padla do oka. - A co ten kluk?
Byl svědek.
Jsou i lepší způsoby, jak se zbavit svědka.
- Proč by ho nechal se dívat? - A proč by ho mrzačil?
To je dobrý postřeh.
Je tento zločin o ženě, nebo dítěti?
- Ptáte se mě? - Jen nadhazuji otázky.
To chápu.
- Koště. - Jo?
Je to to samé koště, kterým vytírala schody kostela?
- Co když ano? - Možná by nešlo o člena církve,
možná někdo jen procházel, ale kostel by mohl být významný.
- Mohl? - S myšlenkou služby.
Myslím, že v Markovi je jedna pasáž.
Něco o "Synu člověka".
Nechápu.
Jen říkám, že to koště může něco znamenat.
Co?
Nevím.
Je těžké to říct pouze z fotek.
Tato žena byla oddaná svému dítěti, snažila se
a nějaký cizinec přijde a...
No tak, agente Forde, máte módní metody.
Co znamená koště v zadku jedné chudé mámy?
Nevím.
- Děláte si srandu. - Nerozumím tomu.
- Nemůžeme vám s tím pomoci. - Potřebujeme víc času, abychom si to prošli.
Jsme v koncích. Nevíme o nic víc než vy.
Jak se sakra opovažujete?
Omlouváme se, že jsme mrhali vaším časem.
Můžu si je půjčit?
- V koncích, jo? - Jsme.
Prostudoval jsem všechno, co máme. Jel jsem sem,
abych si poslechl vše, cos byl ochotný naučit,
ale mluvíme o něčem, co ani v nejmenším nechápeme.
Snažil jsem se ti pomoct. Pokud se ti to nelíbí, vrať se ke svým vysokoškolákům
- a zapomeň na to. - Ada s jejím synem byla zabita
z důvodů, kterým jednoduše nejsme schopní porozumět.
Nebyla to vražda ze žádostivosti.
Nebyl to žádný vrah z nadšení, který se narodil špatný
a ani to nebyl zloděj kalhotek, co se snažil věci změnit.
- Bylo to poblouznění. - Nech mě říct něco o poblouzněném chování.
Je zatraceně poblouzněné. Kdybychom tomu rozuměli, byli bychom taky poblouznění.
Naštěstí, není povinné na to psát diplomovou práci.
- Možná bychom měli. - Proč?
Naší prací je mu dát něco, na co nemohl přijít sám.
- Nasazuji za tebe krk. - Bez urážky.
Teď momentálně si nemyslím, že bychom mohli cokoliv říct s jistotou McGrawovi.
Na něco se tě zeptám, odkud jsi?
Narodil jsem se v New Yorku, ale je to pomíchané.
Dobře. To teď jsi. Pomíchaný.
Trocha vysokoškolského vzdělání, nějaká zkušenost v ulicích,
nějaký nadhled, spousta hovadin.
Souhlasím s tebou.
Byl to jeden krok dopředu a dva zpátky.
Zeptám se tě na něco jiného. Máš přítelkyni?
- Teď ano. Bille, nějak se to stalo. - Dobře.
Takže příště, až budeš daleko od domova a budeš nervózní,
najdeš telefon a řekneš to své přítelkyni.
- Dobře? - Dobře.
- Jak to zní? - Zní to dobře, Bille.
Přeložila Annie
PoštovnéZDARMA.cz nakupujte a prodávejte s námi