Použijte bezplatný kód JOINNOW na stránce www.playships.eu
Mohu ti pomoci?
Ano. Děkuji.
Potřebuji náhradní elektrikářskou pásku.
Dobře. Přines mi prázdnou a já ti přinesu novou.
Prázdnou co?
Ten kartónový střed, který zůstane, když ti dojde páska.
Co? Proč?
Tak to děláme.
Nemůžu ti dát novou dokud nedostaneme starou.
Děláš si srandu?
Ne.
To je jedno, Dennisi.
Annie J.P.
Právě mluví váš kapitán. Přistáváme v San Franciscu...
Jen mi prosím udělej laskavost. Už to přede mnou nezmiňuj.
- To ale udělám. - To je ten nejbláznivější nápad, co jsem kdy slyšel.
- Udělám to, Bille. - Máme co na práci.
- Jsme tu, abychom učili. - Věznice Chino, California Medical,
California Men's Colony, Norco, Soledad, San Quentin...
Kdybys mi řekl: „Bille, chci se válet na pláži, začít surfovat,
- sedět a kouřit.“ - Folsom.
„Bille, chci to dotáhnout do filmů.
Pořídím si byt v Hollywoodu a pekingského palácového psíka."
Manson je třicet mil odtud ve Vacaville.
Tam jsme coby dup.
- Vážně chceš potkat Charlieho Mansona? - Proč ne?
- Pane. - Zastavit se a říct ahoj.
Jo.
Děkuji.
- Nikdo o tom bláznivým kreténovi nechce slyšet. To víš.
Vítejte v San Franciscu, prosím zůstaňte na svých místech...
Mimoto, kdy budeš mít čas na tyhle hovory o krbu?
Nějak to udělám.
Nikdo nemůže mluvit s Mansonem.
Tom Snyder se ho snažil vyzpovídat roky.
My jsme Federální úřad pro vyšetřování.
Co když jsou porušována jeho občanská práva?
Prosímtě, jen nastup do auta.
V Kalifornii je každý rok 35 % nevyřešených vražd.
To je víc nevyřešených vražd než v kterémkoliv jiném státě.
Je to z částí díky geografii.
Jsou tu lesy, hory,
rokle, turistické stezky. - K Mansonovi se nedostaneš, i když jsi federál.
Věznice s ním zachází jako se zasraným jednorožcem.
Nikdo nemusí myslet na psychologii víc než lidé v Santa Cruz.
V případě vraždy...
Pokud půjdeš do Vacaville, navštiv Eda Kempera.
- Co to vyvolalo? - Jak že bylo to jméno?
Kemper. Ed Kemper. Říkali mu „vrah studentek.“
A co když ani vrah neví, proč se tak zachoval.
Nemůžeš ho minout. Má tak dva metry a sto třicet kilo.
- Páni. Pořádný kousek. - To si piš.
- Násilná vražda bývala... - Zabil několik studentek v Santa Cruz.
Šest náctiletých. Usekl jim hlavy,
měl pohlavní styk s jejich mrtvolami.
Svoji mámu zabil kladivem,
měl pohlavní styk s její hlavou.
- Kravina. - S její pusou.
- Ne. - Jo.
Když cizinec zabije cizince z neznámého důvodu...
Byl dlouhou dobu v ústavu.
Je to úplný blázen. Prarodiče zabil v patnácti,
ale pak se mu podařilo všechny přesvědčit, že je naprosto vyléčen.
- Můj bože. - V mnoha těchto případech nejsou motivy jen nejasné...
Jim Conor ho dobře znal. Představím vás.
- Vážně? - Jo.
- ... téměř nevysvětlitelný. - Děkuji.
Říkali mu Velkej Ed. Každý ho tu znal.
- Byl informátor? - Ne, ale byl chytrý. Vtipný.
Díval se v televizi na všechny pořady o poldech.
Zbožňoval Wambaugha a Kriminální oddělení.
Chtěl být policistou. To mu nevyšlo.
Vtipkoval, že by sice překousli jeho psychiatrický záznam,
ale ne jeho tlustej zadek.
A podobné kraviny.
Chlápci jako on vždycky sní o uniformě.
Nuly. Nuly jsou přitahovány autoritou.
Nikdo to nechce přiznat, ale nuly jsou užitečné.
- Proč? - Jsou vlezlí.
Vědí, co má každý za lubem.
A hodně z nich má v sobě zášť.
- Zachází se s nima jako s hadrem.. - Ed byl všetečka.
A to bylo předtím, než jste se dozvěděli o vraždách?
Věděli jsme o nich, jen jsme je neměli spojené s ním.
- Ale ptal se na ně. - A vy jste ho nepodezřívali?
- Co? - „Co?“ Měl jsi ho rád.
- Řekněme, že to byl přátelský protiva. - No tak.
- Bylo těžké ho nemít rád. - Takže vy jste byl zatýkající strážník.
Nakonec utekl do Puebla v Coloradu.
Myslel, že po něm všichni půjdou.
Když nikdo nepřišel, už ho nebavilo čekat a tak se sám udal.
Volal z telefonní budky. Přiznal se!
Mysleli jsme, že si dělá srandu. Vezl jsem ho celou tu cestu zpátky.
Nepřestával mluvit. Zabíhal do forenzních detailů.
Bral jsem to jako výhru v loterii.
Po pár hodinách jsem si říkal: „Bože, prosím, už stačí!“
Myslíte, že by s námi Kemper mluvil?
Bude k nezastavení.
Koho myslíš tím „my,“ příteli?
David Berkowitz, 24 let.
Trávil dny tříděním dopisů na poště, aby mohl...
- Co? - Co čekáš, že se naučíš?
Vrah co nepřestane mluvit? To je dar.
Dar, jo?
Orálně se uspokojoval uřezanou hlavou.
Jeho třetí oběť bylo patnáctileté dítě.
Nechceš mluvit?
Takže jsi mě sem vzal jen proto, abych nosil tvůj projektor?
Abys mi pomohl se zátěží, jo. S prací, kterou jsme dostali zadanou.
Kemper tě nezajímá, nebo je nějakým způsobem pod tvou úroveň?
Trocha obojího.
- Tohle je ten muž... - Myslíš, že je kravata moc?
A co oblek?
Až někdo přijde na to, že jsi federál, bude vzpoura.
Když Shepard zjistí, že jsi vyslýchal vraha studentek,
jako postranní projekt, bude mít kecy.
Je lepší žádat o odpuštění než o povolení.
Dobře.
Pokud půjdeš dovnitř, musíš být ledově klidný,
překvapit ho, vypadnout co nejdříve to jde.
- Dobrá rada. - Přímo tam, netelefonovat,
nedat jim šanci, aby se tě ptali.
Jsem kamarád Jima Conora.
„Jim Conor se ozval“, to se vsaď. „Posílá pozdravy.“
„Zastavil jsem se u poroty na drink.“
„Chlapi všichni vzkazují... “ Bla, bla, bla.
- „Můžu ti říkat Velkej Ede?“ - Nezmiňoval bych ty vraždy.
Nejdeš tam proto, že je to nekrofilní zvrhlík.
Jdeš tam proto, že je fascinující.
Jak mám nezmínit ty vraždy?
Jen na to jdi v klidu.
- Co to děláš? - Jen pro případ nouze.
S pistolí tě dovnitř nepustí, Holdene.
Ten chlápek měří dva metry. Váží sto třicet kilo.
- Pravda. - Takže co udělá?
Sebere ti tu věc, zabije tě
a pak bude mít sex s tvým obličejem.
Zadržte, pánové
- V pořádku. - Nechci ti kazit zábavu.
V pohodě. Na devátou stačí.
Můžeš jít. Dělat si poznámky.
Ty si dělej poznámky. Já ti je pomůžu sepsat.
Vážně půjdeš raději na golf,
zatímco budu shromažďovat poznatky od vraha studentek?
- Mám den volna. - Budeš litovat.
Ne, ty budeš litovat, Holdene, až se rozhodne, že ho jen využíváš
a že v tom pro starého dobrého Eda nic není.
- Myslím, že je. - Co?
Bude něčeho součástí. Místo toho, aby hnil v cele.
Součástí čeho? Ani tu nemáme být.
Dobře.
Musím se vší úctou požádat o váš odznak a zbraň.
Ano, pane.
A k tomu musíte podepsat nějaké papíry.
Prohlášení, že v případě vaší smrti,
pokud budete vzat jako rukojmí,
napaden, nebo jinak zneužit v rámci nápravného zařízení,
se vláda Spojených států zříká vší odpovědnosti.
Dobře.
Polib mi prdel!
Hele, chlapče, hni sem tím zadkem.
Děvko!
Můžeme odemknout...
Ne, zůstanou tak. To je předpis.
Myslím, že to bude trochu nepříjemné.
Jste z FBI.
- Dobře, jste připraveni. - Díky, Jime.
- Uvidíme se později. - Zatím.
Holden, že?
- Edwarde. - Edmund.
Omlouvám se. Předpokládal jsem, že...
- Jste unavený? - Jak jste to poznal?
Je to krásná cesta, ale dlouhá.
Jméno Edmund napadlo mou mámu. Takže mi můžete říkat Ed.
Jistě.
Jak mohu pomoci?
Dobře...
Jsem instruktor,
pracuji pro behaviorální vědeckou jednotku v Quanticu...
a měl jsem takový nápad... - Už jste snídal?
Můžu vám něco donést? Chcete sendvič?
- Ne, to je dobrý. - Jaký sendvič byste chtěl?
- To je dobrý. - Chtěl byste sendvič s vaječnou pomazánkou?
- V pohodě. Vážně. - Donesu vám sendvič s vaječnou pomazánkou.
Z kantýny dostanu téměř cokoliv, co chcete.
Dobře.
- Máte tuňákový? - Vaječná pomazánka je lepší.
- Hele, Jime? - Ano, Ede?
Viděl jsi dnes ráno Mitche?
Mohl bys mi ho najít?
Dobrej, co?
Tihle chlápci jsou skvělí.
Už jsem tu pět let. Hned od začátku jsme si sedli.
Máte rád stráže?
Mají rádi mě. Jsem slušný.
Slyšel jsem, že jste pil v síni pro porotce.
Myslíte v Santa Cruz?
Jo, tam jsou hodní lidé.
Hlásil jsem se ke kalifornské dálniční hlídce.
Moje matka mluvila s poldy, aby mi vymazali psychiatrický záznam.
Ukázalo se, že je můj záznam ani tak nezajímá, byl jsem moc vysoký.
Příliš vysoký? Slyšel jsem o příliš malých, ale...
- Co? - Nic. Jen mi to přijde...
Myslíte, že mi lhali?
Ne.
Poldové mě mají rádi, protože se mnou můžou mluvit.
Někteří víc než můžou mluvit se svými ženami.
Vážně? O čem mluvíte?
Však víte, knihy, filmy...
Viděl jsem všechny kriminální seriály.
Znáte...
Josepha Wambaugha, Kriminální oddělení? Viděl jste to?
Jsem obrovský fanda. Mám z toho spoustu svých poznatků.
Vážně?
- Jaké poznatky? - Například, co se poldů týče,
nikdy bych jim nevkročil do pasti,
protože od Wambaugha vím přesně, jak funguje jejich mysl.
O jaké pasti mluvíte?
Typické je přílišné mluvení o zločinu.
Nadměrný zájem.
Musíte zůstat přirozený.
Zkoušeli všechno, aby mě oblbli. Na to jsem moc důvtipný.
Já prostě sakra nemluvím, tečka.
Vážně? To je zajímavé.
Takže...
- Jaký to byl nápad? - Ano, ano.
Je to jako...
No, je to spíše výzkum.
Výzkum.
Jen řada rozhovorů,
povídání s...
jedinci jako jste vy sám.
Jen si povídáme?
Nemusím nikam jít, podstoupit řadu testů?
Ne. Jo, žádné testy. Jen přímo tady.
- Proč? - Protože věřím, že to může být užitečné.
O čem budeme mluvit?
Nevím.
O vašem...
chování, hádám.
Pokud chcete... Nemusíme mluvit o ničem, pokud nechcete.
Proč jste tak v křeči?
Jste v křeči, právě teď.
Ne, nejsem v křeči.
Budu upřímný, nemívám moc návštěv.
A když jo, myslíte, že chtějí mluvit o těch sračkách?
Ani náhodou. Je to jako by jste pracoval na jatkách s dobytkem,
úplně je to vykolejí.
- Pracoval jste? - Ne, jenom říkám...
Lidé, jejichž posláním je lovit jiné lidi,
chtějí mluvit jen o tom, jaké to je.
Jak k tomu došlo. Všechny zvrácené detaily.
Dobře, jistě.
Není to jednoduché. Kuchání lidí je těžká práce.
Fyzicky i psychicky. Myslím, že si to lidé neuvědomují.
Musíte to ventilovat.
Co si zapisujete?
Jen si myslím, že je to zajímavá volba slov „poslání.“
Jak byste tomu říkal?
Koníček? Řekl bych, že je to víc než jen to.
Podívejte se na následky. V sázce je hodně.
Pomáhá to? Dostáváte to, pro co jste sem přišel?
- Myslím. - Dobrá. - Mohl bych se vás na něco zeptat?
Věříte, že vám vězení pomůže?
Děláte si srandu?
Myslíte, že byste neměl být ve vězení?
Myslím, že je to jako když zavřete vrata
po tom, co kůň uteče.
Co myslíte, že by s vámi měl stát místo toho dělat?
Víte, Holdene, úplně bych nevylučoval lobotomii.
- Lobotomie? - Jako Frances Farmerová.
- Pamatujete si na Frances Farmerovou? - Ne.
Miloval jsem Frances Farmerovou. Byla herečka.
V 50. letech jí udělali lobotomii.
Byla velmi chytrá a plná vášně,
velmi nepochopená. Byla hodně jako já.
Nemyslíte, že byste mohl těžit z psychiatrie?
Tím vším už jsem si v ústavu prošel.
Neujalo se to.
Myslím, že největší nadějí by byl operativní zákrok.
A pokud se operace neujme,
v moderní společnosti,
co máme dělat s Edem Kemperem a jemu podobnými?
Tak to je spíše vaše specializace, ne?
Z vaší perspektivy.
Smrt mučením?
Takže co mi to neříkáš?
Proč se na mě tak díváš?
- Jak? - Zvláštně.
Díváš se na mě, jako bych byl nějaký exemplář.
Abych byl upřímný...
vypadáte jako milý, obyčejný...
Je pro mě těžké vás spojit s tím, za co jste ve vězení.
No, jistě.
Byl jsem obyčejný většinu života.
S pěkným domem na pěkném předměstí.
Měl jsem domácí mazlíčky, chodil jsem do dobré školy,
byl jsem přemýšlivý, vzdělaný, dobře vychovaný mladý člověk.
O tom není pochyb.
Ale...
v tu samou dobu...
jsem paralelně žil odporný, zkažený druhý život
plný násilí, chaosu, strachu a smrti.
No...
zdá se mi to, jako byste měl svůj vlastní neobvyklý...
Modus operandi, jistě.
Chystal jsem se říct...
podpis.
Autorský rukopis, pokud chcete.
Můžete to studovat.
Umíte to napsat, že ano, Holdene?
Víte, lidí jako já je tu mnohem víc.
Myslíte?
Lidí, co zabíjejí v pořadí jako vy?
- Pořadí? - Jeden po druhém.
Pravidelné intervaly. Říkám jim...
„sekvenční vrazi“...
pokud dovolíte.
- Kolik myslíte, že jich je? - No...
byl by to pouze odhad...
ale v současnosti bych řekl...
v Severní Americe, víc jak 35.
- 35? - Ale nikdy je nenajdete,
pokud sami nechtějí. Ani se nepřiblížíte.
- To nemůže být pravda. - Holdene, nejsem expert. Nepatřím k úřadům.
Jen jsem velmi úspěšný vrah,
který strávil dospělý život úspěšným unikáním zákonu...
než jsem se sám udal, protože jsem zoufale chtěl být chycen.
Takže mi můžete věřit nebo nemusíte.
Co ode mě chcete?
Nemám ponětí.
Jeho rukopis? Cože sakra? To je to Stanley Kubrick?
Byl velmi sdílný.
Rád mluví s policisty. Je osamělý. Mohl by to dělat celý den.
Není nějaký šílený vrah z nadšení, Bille.
Musíme se tomu postavit čelem.
Usekával ženám hlavy a měl sex s jejich mrtvolami.
Pokud to není šílené, tak nevím, co pak je.
Je tak výřečný.
Je pečlivý a vysoce inteligentní.
Jo, pečlivě si vybral malou,
mladou ženskou kořist, která se nemohla bránit.
Zvířecí vychytralost.
Je sebeuvědomělý a je objektivní. Není to neobvyklé?
Říká všechno, co chceš slyšet, tak jako psychiatrům v ústavu.
Věděl, jak se odtamtud vykecat, a pak vyrazil na lov.
- Nebuď tak naivní. - Proč si jsi tak jistý, že jsem naivní?
Znám tyhle sráče. Je jen otázka času, kdy tě využije kvůli výhodám.
Pak si začne stěžovat stráži...
Pojď se mnou příští víkend. Uvidíš sám. - Ne, to neudělám.
Budeš prostě hrát golf?
Pomáhá mi to pročistit hlavu. Měl bys to zkusit.
Jo. Trochu výš.
- Trochu dál. Doleva. - Tvoje levá nebo moje?
Moje levá.
- Je to tak dobře? - V pohodě. Co se děje?
- Chceš přestávku? - Proč bych chtěla přestávku?
- Tak to nefunguje. - Dobře.
Chceš abych něco přidal? Hraní s tvými bradavkami?
- Proč? - Trochu to okořenit.
Vedeš si dobře. Jen přestaň zastavovat.
Dobře.
Ví toho o vraždách pro požitek víc,
než celá beheviorální vědecká jednotka FBI.
- Měli bychom ho přidat na výplatní listinu. - Proč by to FBI dělala?
Nejsem si jistý.
Všichni jsou vyděšení, že by mohl Berkowitz prodat svůj životní příběh.
Stát New York chce takové věci udělat nelegální.
Pro rodiny obětí by to bylo strašné.
- Co vám mohu donést? - Dobrý den.
Mohu dostat vajíčka na měkko,
domácí smažené brambory a pšeničný toust s hroznovým želé?
A pro vás?
- Dám si sendvič s vražednou pomazánkou. - Co?
Sendvič s vaječnou pomazánkou. Díky.
Holdene, vždyť tu nemáš rád.
- Děkuji. - Jasně...
Dám si tedy jen zeleninovou omeletu.
Pořád ho zmiňuješ. Nemůžeš s tím přestat.
Vem si kolik se od chlápka, jako je Kemper, můžeme učit.
Nazval to posláním.
- Zabíjení žen? - Jo. - Ježiši. Jak si to vysvětluješ?
Nepřitahoval je.
Neměl takové sociální dovednosti.
To by sedělo na hodně chlapů.
Proč nesnáší ženy?
Měl jsem se zeptat.
- Ale ne přímo. - Ne?
Zní jako ten druh člověka, co by ti řekl to, co chceš slyšet.
- Musíš ho nejprve odzbrojit. - Myslíš jako...
- Jak? - Ptej se na otázky o něm.
Nakloň se k němu. Pozorně poslouchej.
- To dělám. - Neměj zkřížené ruce.
Kopíruj jeho pohyby.
Přiměj ho k tomu, aby mluvil o věcech, do kterých je zapálený.
Tohle jsou ženské úskoky?
Překřiž nohy směrem k němu.
- To vážně děláš? - Ale nedotýkej se ho.
Chceš, aby si tě oblíbil,
ale nechceš, aby si myslel, že se ho chystáš ošukat.
Podívej se na svůj výraz.
O tohle jde.
Strávil jsem pět let jako agent v terénu
a pár let na akademii.
Jsem čistý jak lilie. Jsem Eliot Ness. Jsem...
Jsi Melvin Purvis. G-MAN.
Přesně. A tehdy nebyla v FBI ani sukně.
- Žádné ženy, jenom muži. - Páni.
Pak jsem se přihlásil na vysokou a najednou jsem Warren zatracený Beatty.
- Páni. - Všechno je možné.
- Chceš cukr? - Ne. - Fajn. Mléko? - Děkuji.
- Máš to mít. - Nejednou je to samé disko, pilulky a bary s kapradím.
Najednou jsem až po krk v holkách.
Kunda, kunda, kunda. Na to já slyším.
Ukázalo se, že holky opravdu letí na chlápky s odznakem.
„Přihoď na benzín, trávu nebo nastav zadek. Nikdo nejede zadarmo.“
Pak jsem se potkal s jednou čtyřiadvacítkou v baru.
Žádná ženská ze mě ještě nikdy nebyla tak hotová.
Nechlub se. Je to nevhodné. Můj bože. Moc se omlouvám.
Dělám si srandu.
Chlape...
A s jakými věcmi přichází při sexu.
Musíš tu mladou frndu milovat.
To jo. To myslím kurva vážně.
Musíš si to s tou mladou frndou
pořádně užít, než se promění v matku.
Jo.
Takže do té doby jsi byl panic, to mi chceš říct?
- Ne, ani náhodou. - Mluvíš jako bys byl panic.
- Co? Co je na tom špatného?
Byl jsem panic roky.
Ne, není na tom nic špatného, jen jsem nebyl.
Nechá si to ta nová dělat do zadku?
To jsme ještě neprobírali.
Zeptej se jí. Anál ti ptáka úplně vcucne. Doslova.
Je to jako díra, která saje.
Je to jednoduché.
Ale když někoho šukáš do krku, je to přesně naopak.
Není to nic jiného než odpor. Je to těžké.
Dovolíš? Cítíš to?
Cítíš, všechno to jsou svaly.
A chrupavky.
Není to zajímavé?
- Jo. - Protože mohu přeskočit detaily.
Ne, jsem tu kvůli detailům.
Hlavní univerzitní areál.
Je to jako obrovský obchod se sladkostmi, víš, co tím myslím.
Jasně.
Tvá matka pracovala v areálu univerzity v Santa Cruz, že?
Připomeň mi, co dělala.
- Úřední asistentka. - Jasně.
Pro to žila, pro svou práci a její drahé školačky,
které neúnavně opečovávala.
Myslíš, že tě kvůli nim zanedbávala?
Řeknu to takhle,
měla velmi násilný, nevyřčený postoj vůči mužům.
Její manželství s mým otcem selhalo.
Jsem mu hodně podobný, takže...
Připomínal jste jí ho.
Myslíš, že sis kvůli tomu vyvinul nesnášenlivost k mladým ženám?
Podle ní jsem u žádné z těch holek neměl šanci,
protože jsem byl pošahanej a byl jsem ostudou.
- V jejich očích jste byl zklamáním. - Podívej.
Moje matka byla slušná, upřímná, rozumná žena,
ale když se jednalo o mě, necítila nic než pohrdání,
zklamání a opovržení.
To muselo být hrozné.
Jde o tohle.
Poslouchám.
Ženy se rodí s malou dírou mezi nohama,
do které chce každý muž na Zemi něco strčit.
A jsou slabší než muži,
tak se naučily strategie.
A tak zapojí svoji mysl a svoje pohlaví
a intuitivně se naučí ponižovat.
Ponižovala tě tvá matka?
Ede?
Vražda pro požitek to neřeší.
Neubodal, neznásilnil a nesťal svou matkou proto, že z toho byl vzrušený.
Byl k tomu doveden.
- To říkal? - Něco podobného.
Je to herec. V ústavu se naučil, jak má mluvit.
- Je dost sofistikovaný, aby to použil. - Ne, to si nemyslím.
Připadalo ti, že voli svál slova opatrně
nebo je ze sebe prostě chrlil? - Velmi opatrně.
Dostal tě.
Říká ti přesně to, co si myslí, že chceš slyšet.
- Ale proč bych chtěl slyšet tohle? - Protože jsi to ty.
Řekl jsi mu o svém univerzitním vzdělání,
tvé přidrzlé přítelkyni a o své citlivé povaze...
a on se tomu přizpůsobil.
- Proč jsi mu ty věci říkal? - Abych ho uvolnil.
Proč jsi cítil potřebu mu říct o své přítelkyni?
- Abych ho rozmluvil. - Holdene, strávil sedm let v nápravném zařízení.
Cvičil si to. Nepovzbuzuj ho.
- Snažil jsem se ho odzbrojit. - Jsi federální agent.
Nic mu nedávej. Je tvůj subjekt. Buď objektivní.
- V tomhle budu věřit svým instinktům. - A je to tu zase.
Takže ve Fairfieldu v Iowě sis procházel dobou temna
a najednou máš všechny tyhle nepřekonatelné instinkty?
- Byl to proces. - Dobře, podívej, není pochyb o tom, že ať se tam stalo cokoliv,
byl to pro tebe velký zážitek,
ale musíš pochopit, že ať už si myslíš cokoliv,
existuje jistá možnost, že tebou manipuluje.
Není to má chyba.
Pánové, jsem detektiv Roy Carver.
Poslouchejte, na prezentaci jsem přišel trochu pozdě,
ale bylo to prostě skvělé.
- Mockrát děkujeme. - Rádi jsme byli k užitku.
Než půjdete, doufal jsem, že se vás na něco budu moct zeptat.
Vím, že tu nejste jen, abyste učili.
- Ne, jsme vážně jen učitelé, Royi. - Zaměřujeme se jen na to.
Doufal jsem, že vás přiměju, abyste se podívali na něco trochu...
neobvyklého.
Jistě.
Jmenuje se Rosemary Gonzalesová, 73 let.
Její manžel zemřel na rakovinu a ona prodala rodinou farmu v Chicu,
přestěhovala se do Sacramenta, aby byla blíž vnoučatům.
Před dvěma týdny jsme jí našli zbitou na pokraji života
u dveří na její zadní dvorek.
Nebyla oloupená. Někdo ji napadl a osahával, ale nevnikl do ní.
A taky někdo podřízl krk jejímu psovi.
Byl ten pes zabit, protože jí chránil?
- Nebo z jiného důvodu? - To nevím. Ale je to zajímavé.
Proč ji nebodl?
Neměl na to nervy?
Nemyslím, že by se nějaký Hispánec s nožem zalekl staré dámy.
Proč jste to řekl? Proč jste řekl „Hispánec“ tímto způsobem?
To je sousedstvím, latinoameričani a černoši.
Popsala příslušníka takového etnika?
Ne. Posledních deset dní byla střídavě v kómatu.
Když se konečně probrala, na nic si nevzpomínala.
Myslíte, že je to o tom malém psovi?
Skotští teriéři umí být hluční. Jejich štěkot...
- Může být otravný. - Poslouchejte...
Potřebujeme vědět, jak moc se máme znepokojovat.
Můj manžel by plakal, kdyby mě takhle viděl.
Já nepláču. Jsem silná.
Ale on byl jako dítě.
Zničilo by mu to víru v lidstvo.
Co jsem komu udělala?
Kdo by udělal takovou věc?
Nikdy jsem neublížila živé duši.
Nemám žádné nepřátele.
Neoblékám se jako děvka.
- Jsem stará dáma... - Está bien.
Na něco se vás zeptám.
- Pokousal někdy někoho váš pes? - Nikdy.
Neobtěžoval někdy někoho štěkotem? Nestěžovali si nějací sousedé?
Ne. Byl velmi dobře vychovaný.
- Kdo vám seká trávu, Rosie? - Kdo vám pomáhá se starat o dvorek?
Hodně lidí mi pomáhá. Nejvíce děti.
Jaké děti?
Jen místní děti.
Jsme velmi úzká komunita.
Nepoznala jste vašeho útočníka? Nebyl to váš známý?
Prostě si to nepamatuji.
- Máte děti? - Dvě dcery.
Vdané?
Nejstarší je rozvedená. Dios mío.
Mladší moc nevídám.
Pamatujete si na něco jiného?
Byl velký, malý?
Pamatujete si nějaké znaménka, jizvy, tetování, rozlišovací znaky?
Pamatuji si měsíční svit.
A...
Pamatuji si pach.
Jaký pach?
Nevím, jen...
- Zapáchal. - Jak?
Mastnota, benzín, hnojivo?
Jako vandrák. Jako někdo, kdo potřebuje sprchu.
Sedmnácti, osmnáctiletý student s nízkou sebeúctou, pohrdající autoritou
nevycházející dobře se svými rodiči.
Takže jenom nějaký grázlík?
Jednu noc se pohádá se svým otcem,
možná se dostane k lahvi alkoholu, přijde k domu,
pozná to tam,
protože tam kdysi jako mladý sekal trávu.
- Nějaké dítě ze sousedství? - Vejde dovnitř.
Ona ho nepozná, myslí, že se k ní vloupal, začne křičet.
Dojde na fyzické násilí.
Je opilý, strašně ji zbije.
Nůž schytá pes, protože mu vyštěkává díru do hlavy.
A potom uteče.
To myslíte vážně? Náctiletý?
Má špatnou hygienu.
Nemyje se, protože to po něm chtějí jeho rodiče.
Podívejte, takových dětí tu máme spousty.
Ale jaký zvrhlík podřeže malého psa?
Možná viděl psa na dvorku, rozhodl se provést experiment
se svým nožem a byl vyrušen.
Opatrná, ohleduplná žena by svého psa na noc zavřela.
Šla se svým psem ven, protože něco slyšela.
Poslouchejte. Byla noc sklizně.
Přemýšleli jsme o tom,
že by to mohla být jedna z těch...
víte, satanistických záležitostí.
Víte, možná ten pes byl
nějaké rituální oběť nebo něco.
Účet.
Musíte vyslechnout děti z okolí.
Jeden z nich bude něco vědět.
Takové dítě jsme měli. Už jsme ho vyslýchali dvakrát.
Vezměte ho znovu.
Jeho rodina si bude stěžovat.
Jeho teta pracuje v zastupitelstvu.
- Udělejte to tedy oficiálně. - Asi budeme potřebovat oprávnění.
S tím vám možná můžeme pomoct.
Sakra!
Nancy mě zabije. Všechny lety až do neděle jsou vyprodané.
- Možná je to dítě jako Kemper. - Musíme si sehnat pokoj.
O to se můžu postarat. Mohli bychom to brát jako příležitost.
Mohlo by to pomoct i s případem Gonzalesové.
Nemůžu uvěřit, že jsem skončil s tebou.
- Můžeme promluvit s Kemperem. - Ne!
- Budu hrát golf. - Pojď se mnou.
Nebudu se radit s Edem Kemperem.
Nebude nám radit. Jen probereme pozadí.
Kdy jeho chování vyeskalovalo?
Nemůžeš se od toho sráče držet dál, že?
Ne, prosím. Neříkej „sráče“.
Víš, že zareaguje na tvůj služební věk.
- Můžeš z něj dostat víc. - Ne, teď ne.
Jsme tu zaseknutí na celý víkend. Co jiného budeš dělat?
Řekl jsem, abys na to zapomněl, chlape.
Takže vy jste velký šéf, jo?
Založil jsem behaviorální vědeckou jednotku už před lety.
Ale Holden přichází se spoustou nových nápadů.
Takže Holden je neohrožený vyšetřovatel - zelenáč?
Bill mě naučil všechno, co vím o chování zločinců.
Je to pravda? Na něco se vás zeptám, Bille.
Co si myslíte o Josephu Wambaughovi?
Zná Joea. Že, Bille?
- No... - Vlastně na Billovi je spousta těch věcí založená.
Ani náhodou.
Ne ty příběhy,
ale psychologické vhledy a dialekt.
- Jo. - To je fascinující.
Moc rád bych si někdy půjčil váš mozek.
To je na další doživotí.
Možná bys mohl...
mluvit o tvém příběhu tady s Billem.
Možná bys mu mohl říct tu věc o tvé matce.
Mojí matce.
Víš, Bille,
už jako dítě jsem měl bujnou fantazii.
Jako náctiletý jsem začal řezat do neživých objektů.
G.I. Joe figurky. Panenky mých sester.
Utrhával jsem jim hlavy, rozřezával těla.
Mrzačil jsem je.
A představoval si při tom co? Skutečné ženy?
Jo. A matka na mě ječela a křičela, říkala mi, že jsem nemocný.
Myslela, že jednoho dne udělám něco ohavného.
Co si myslela, že uděláte?
Že znásilním svou sestru nebo tak něco.
To mi bylo deset let.
- Pěkné. - Nebyli jsme zrovna rodina jak z televize.
Proč si myslíte, že si to myslela?
Protože byla zasranej blázen.
- Neudělal jste nic, čím byste jí vyděsil? - Ona děsila mě.
Nutila mě spát na starých, špinavých matracích ve sklepě.
Zamykala dveře. V deseti letech.
Potom to byli psy a kočky, škrtil jsem je,
pohřbíval vzadu na dvorku.
Vydrž. Promiň.
Jen abych to ventiloval.
Víte, co říkám? Klasická aktivita k odreagování.
Protože to byl můj útěk od šílenství světa.
- Potom, víte... - Promiň, počkej chvilku.
Promiňte, kluci.
Proto vás vaše matka poslala pryč?
Nakonec jsem utekl, abych žil se svým otcem.
Ale ani on mě nechtěl.
Tak mě nechali žít s babičkou.
Myslela, že jsem zrůda.
Proto jste jí střelil?
Obě byly velmi despotické, agresivní, matriarchální ženy.
- Matriarchální? - Nadvláda žen.
To si napiš. To může být důležitý původce.
Co se stalo pak?
Byl jsem dán do zasraného ústavu pro duševně choré.
Bylo mi patnáct.
Bylo mi dvacet jedna, když jsem odtamtud vypadl.
Všechna ta léta, kdy ostatní prožívali sexuální revoluci,
jsem by zamčený v pokoji.
Pamatujete si na všechny ty hipíky,
vysokoškolačky, co byly na lásku a mír?
Fyzicky jsem nebyl impotentní, ale emočně ano.
Kvůli tomu, jak jsem byl ovlivněn matkou, že? Jako jsi říkal.
- Ovlivněn? - Jo.
Víš, Bille,
Týden před tím, než zemřela, jsem věděl, že ji zabiju.
Šla ven na večírek, opila se, vrátila se domů sama,
zeptal jsem se jí, jak bylo. Jen se na mě podívala.
„Sedm let... “
„Jsem neměla jsem sex s mužem,
kvůli tobě, ty můj vražedný synu.“
Takže jsem si opatřil kladivo a ubil ji k smrti.
Pak jsem jí usekl hlavu.
A ponížil jsem ji.
A řekl jsem: „Tak. Teď jsi měla sex.“
Pokud něco vím, tak tohle -
matka by neměla pohrdat vlastním synem.
Pokud žena poníží svého malého chlapce,
stane se nepřátelským, násilným a méněcenným. Tečka.
Dámy a pánové,
právě jsme dosáhli potřebné výšky...
- Musíme si promluvit. - Už to chápeš?
Musím mluvit se Shepardem. Říct mu, co se děje.
- Je příliš brzy. - Čím déle budeme čekat, tím horší to bude.
- Utopíme se v předpisech. - A je pro to důvod.
FBI je sice byrokracie, ale je to nadmíru efektivní.
Kemper je ve vězení, co udělá?
Kemper je obrovský kecal.
Kamarádí se se všemi vězeňskými strážemi.
Federální agent se s ním stýká. Myslíš, že se to nedoneslo ke správci?
Potřebuji jen pár měsíců.
Ne, protože pokud dostaneme důtku,
budeme mimo práci dva týdny, bez odvolání.
A můžeš dát případu Gonzalesová pusu na rozloučenou.
Nikdy toho chlápka nechytí.
Řekl jste detektivovi v Sacramentu, že byste zakročil
s okresním advokátem ve jménu FBI?
Nějaký advokát mi volal a ptal se, proč mám v Sacramentu dva agenty.
- „Dva mouly,“ abych byl přesný. - Je to zvláštní případ.
Místní si neví rady. Snažili jsme se přijít s řešením.
- Co jste si mysleli? - V tu chvíli nám to přišlo velmi naléhavé.
Okolnosti byly velmi neobvyklé.
Přepadení a ublížení na těle? Odkdy se na tom podílí FBI?
- Nebyla to ani vražda. - Pokud nepočítáte psa.
Bille, poslední tři roky jsem poslouchal tvé stížnosti na přepracovanost.
Dal jsem ti asistenta a takhle se rozhodneš strávit čas?
Věřím, že rozumíte mému názoru.
Chcete mi říct ještě něco jiného?
Vrátím se v úterý, pokud mě chceš vyzvednout na letišti.
Jasně, moc rád.
- Měl bys někdy jet se mnou. - Do Detroitu?
Podíváme se na oblíbená místa. Potkáš mou mámu.
Dobře, dobré vědět, jak na tom jsme.
- Ne, moc rád bych poznal tvou matku. - Řekla jsem někdy.
Ne, vážně by se mi to líbilo.
Myslela jsem časem.
Jsem si jistý, že je skvělá.
Vlastně je to celkem mrcha.
- Obzvláště když přijde na lidi, se kterými randím. - Vážně?
Ale já tě mám ráda.
Můžu ti říct tajemství, jak si jí získáš.
Co by to bylo?
Mámu nezajímá jakou posloucháš muziku, jakou máš práci,
jaké auto řídíš.
Místo toho se tě zeptá na tvou matku.
Vypadá to jako naprosto nevinná otázka,
ale bude tě pečlivě sledovat.
Pokud usoudí, že miluješ a respektuješ svou mamku,
bude vědět, že se k její dceři budeš chovat stejně.
To je celkem chytré.
vlasová skupina. Může udělat cokoliv s vlasy...
Takže...
máš rád svou mamku?
Mám. Moc rád si s ní povídám.
Věděla jsem to. Věděla jsem, že jsi maminčin mazánek.
Měl bys se mnou zítra jet. Už jsi prošel testem.
Nemůžu i kdybych chtěl.
Shepard nechce, abychom opustili město.
- Proč? Co se stalo? - My, no...
Já...
jsem to hodně posral.
Máš zaracha?
Kdy to konečně začneš brát vážně?
- Ahoj. - Ahoj.
- Jak víš, kde bydlím? - Personál mi dal tvoji adresu.
Vraťme se k Shepardovi.
Řekneme mu o Kemperovi, řekneme mu, co jsme dělali.
- Myslíš, že teď bude poslouchat? - Udělejme to oficiálně.
Nechceš snad čekat, až bude Sacramento zapomenuto?
Ne, chci se tam vrátit a napravit to.
Pokud to napravíme, možná nám dá Shepard to, co chceme.
Není hloupý. Bude muset poslouchat.
Zbláznili jste se sakra?
Vyslýchali jste Edmunda Kempera?
To ani tak ne. Spíše jsme se s ním bavili.
Říkal zajímavé věci, které se zdály být velmi užitečné.
- Děláte si prdel? - Měl jsem takový nápad.
Nechci slyšet další tvůj nápad. Dělá se mi z nich špatně.
Není naší prací sympatizovat s těmito lidmi.
Naší prací je je popravovat. Jak dlouho to trvá?
- Jen když jsme byli v Sacramentu. - Pane, rozhovor s Kemperem nám objasnil
věci, které zkoumáme v naší jednotce.
Existuje vztah mezi tímhle a tím, co jsme našli na místě činu.
Dokazuje to, že jsme na dobré cestě.
Dokazuje, že je Federální úřad pro vyšetřování
na správné cestě po tolika letech?
Božínku, to jsem si oddychl. To mám tedy radost.
- To my taky. - Nebuď drzý, Holdene.
Posrali jste to s Gonzalesovou, naštvali jste advokáty v Sacramentu
a vyslýchali jste vězně ve státní věznici.
Pane, postřehy během těchto návštěv nám možná pomůžou identifikovat
osobu zodpovědnou za útoky v Sacramentu a pomůžou nám se vyhnout dalším.
Špatně, špatně a zase špatně. Tak to je. Spalte své poznámky.
A už o tom se mnou nemluvte.
Nedávejte to do žádných hlášení. Skončili jste.
Promiňte, pane.
Vážně věřím, že je to obrovská možnost.
Dobře, hošánku. Už si opravdu zahráváš.
Tři tresty - pokárání, suspendace, převelení.
Omluvte mě.
Pane, nechte mě mluvit. Dělám to už sedm let.
Zaučil jsem Holdena, protože byl převelen do mého oddělení.
Rozumí té svojí kriminální psychologii.
Udělal si domácí úkol, dřel se jak mezek. a teď si myslím, že je něčemu na stopě.
Čemu? Spřátelil se s vrahem studentek.
Pokud to má fungovat, musíme mluvit s více subjekty.
Více? Ne! Kdo je další, Charles Manson? Na kdy ho máte zamluveného?
Mysleli jsme červen.
Myslím, že je to správné.
Musíme využívat všechny možné zdroje...
Zdroje, bože můj! Co se děje, nudíte se u golfu?
Kalifornská věznice je plná vrahů pro požitek.
A my jsme je tam dali. To je naše práce.
Umírají a hnijou v base.
Mě neobměkčíš, Holdene. Všechen ten promrhaný potenciál.
Je to promrhaný potenciál, pane.
- Mohli bychom ty lidi využívat. - Jak?
- Jejich znalosti a postřehy. - O kom?
- O nich samých. - Kým jsou?
Potom budeme vědět, o čem mluvíme,
až si promluvíme s jiným donucovacím orgánem.
- Mohl bys mu říct, ať zmlkne? - Nejsem toho schopný, pane.
Jak se můžeme dostat krok před šílence, když nevíme, jak šílenci přemýšlejí?
Mám tě rád, Bille.
Jeho moc ne, ale tebe jo.
Dobře, můžete pokračovat se svou malou bokovkou.
Ale nikdo o tom nesmí vědět, jasné?
Přemístíte se do suterénu pod beheviorální jednotku,
budete se přímo a výhradně zodpovídat mě.
Do suterénu? Je mi čtyřiačtyřicet.
Můžete tomu věnovat deset hodin z vaší padesáti hodinové týdenní práce.
Pokud shledám jakýkoliv aspekt neopodstatněným,
zbytečným nebo pochybným,
ukončím to. Rozumíte?
Ano.
A děkuji, pane.
Děkuji, pane.
Prosím ohodnoďte tyto titulky na www.osdb.link/dgw9 a pomozte tak druhým vybrat si tu nejlepší verzi