Použijte bezplatný kód JOINNOW na stránce www.playships.eu
Annie, J.P.
Deviantní.
Pyromanie.
Mučení.
- Zohavení. - Rozumím, o co se snažíte a cením si toho.
Použití Týdne kariéry, abyste probral prevenci je skvělý nápad.
Když jste volal, přemýšlel jsem, jak vzdělávat děti.
A to, že to přichází od FBI, je silné prohlášení.
Ale jak to bude působit, když nemohu používat tato slova?
„Zohavení.“
Pokud to použijete, garantuji vám, že aspoň jeden z nich...
Jenny Cromerová a Michael Stahl jsou sebevědomé, zvídavé děti.
Zeptají se vás, co znamená „zohavení“.
A já to mohu popsat a přesně...
A potom...
pár z nich půjde domů,
budou mít noční můry a další den budu muset vyřizovat telefonáty od rodičů,
- kteří budou znepokojení... - I rodiče by tohle měli probírat.
Jistě. A kdybych měl čas na to, abych položil
základ pro jejich porozumění, šel bych do toho.
Takže žádné „mučení“.
Mohl bych říct „ublížení“?
- „Ublížení“ zvířatům? - A co „být zlý“ ke zvířatům?
Vážně si myslíte, že „pyromanie“ je moc?
Studenti nebudou vědět, co to je.
„Žhářství“?
- „Deviantní“? - Nebudou vědět, co to je.
I když to použiji v kontextu?
Je to drsné. Musíme je připravit na svět, ano.
Ale také je před ním musíme chránit.
Asi bych mohl říct...
„Znepokojující.“
Poslouchejte, agente Forde.
Ukažte jim svůj odznak.
Budou nadšení.
Mojí prací je studovat lidi, co prokazují znepokojující chování.
Pokud mohu klasifikovat chování,
mohu pomoci policii dopadnout lidi, když spáchají trestný čin.
Ale později jsem se sám sebe ptal:
můžeme zamezit tomu, aby se tito lidé znepokojujícími vůbec stali?
Tady dojde na vás.
Ve vašem věku začínáme vidět příznaky.
V celé této třídě, statisticky...
by se znepokojující chování prokázalo u jednoho z vás.
Řekněme, že máte kamaráda, který rád zapaluje ohně.
Záměrně zapaluje věci, jako hračky, nebo odpadky.
Dalším znakem je nedostatečný projev pocitu viny.
To znamená, že když udělá něco špatně,
nebude se kvůli tomu cítit zle.
- Ano. - Jsou jenom kluci znepokojující?
Možná bych měl říkat on nebo ona,
ale ano, vlastně to jsou většinou muži.
Promiňte kluci.
Další věcí, které byste si měli všímat, je chování ke zvířatům.
Zvířata jsou na nás milá, takže bychom jim to měli oplácet.
Ale řekněme, že máte kamaráda, který je na zvířata zlý.
Velmi zlý. To byste měli vzít na vědomí.
- Ano. - Můj brácha hází na našeho psa kameny.
To nezní moc pěkně, ale zeptám se tě:
jsou to malé, nebo velké kameny?
- Střední. - Dobře.
To chování ke zvířatům, o kterém mluvím je...
hrubé...
Není to jen o tom být na ně zlý...
Jde o ublížení zvířeti a poznali byste, když se to děje,
protože zvíře vám dá vědět, když mu je ubližováno.
V každém případě, pokud to uvidíte,
měli byste to říct učiteli, nebo mámě, tátovi.
Jde o to, že zastavíte kamaráda, který je znepokojujícím dítětem,
než se stane znepokojujícím dospělým,
protože jednoho dne možná začne být zlý i na lidi.
Takže...
Kdo chce vidět můj odznak?
Moc pro mě znamená vidět na těchto
studentech, že někdo jako vy udělal dojem.
Jistě, bylo to skvělé. Jsou velmi chytří.
Nejlepší standardizované výsledky testů v okrese.
Pokud budete chtít ještě nějakou pomoc, dejte mi vědět.
Neříkejte dvakrát, to bych rád. Ještě jednou děkuji.
Děkuji.
Promiň, ahoj.
Pane Forde?
- Holden. - Já jsem Janet Ebnerová. Učím čtvrtou třídu.
- Můžete na moment? - Jistě.
Vím, že jste sem nepřijel, abyste mluvil s námi,
ale slyšela jsem o nějakém chování, které
bych klasifikovala jako znepokojující.
- Dobře. - Nanejméně zvláštní, ale věřím, že jsou mé instinkty dobré.
Všechno začíná instinktem.
A já nejsem jediná.
I někteří učitelé se obávají,
pár rodičů, určití členové školní rady.
Vzali jsme to i k místní policii.
Co to je?
Pojďme do kabinetu. Tudy.
Děkuji.
- Líbí se mu lechtání. - Komu?
Ředitel Wade, Roger, lechtá děti.
- Kde? - V jeho kanceláři.
Kde na těle?
Na nohou. Někdy jde za ním dítě z disciplinárních důvodů,
- tehdy se to stává. - Je to trest?
Myslím, že to má být původně trest, ale potom jim dává peníze.
- Za co? - Nikláky.
Dá jim niklák, pokud odolají lechtání.
Dobře, no...
to je zvláštní.
- Je to naprosto nevhodné. - Mluvil s ním o tom někdo?
Rada ho vyslýchala. nic se nestalo.
Ale někdo to vzal na policii?
Já, na naléhání některých rodičů.
Rodiče vás požádali, abyste šla na policii?
Mluvila jsem s detektivem Barrem. Řekl,
že se na to podívají, něco sepíšou.
- Bylo to před pěti měsíci. - Viděla jste hlášení?
Ne, jako by se to celé zametlo pod koberec.
Možná byste se s ním mohl spojit.
- Tohle není moje oblast. - O tomhle jste mluvil.
Alespoň podle naší definice na Behaviorální vědecké jednotce,
lechtání není považováno za deviantní chování.
Deviantní? Řekl jste „znepokojující“.
Ať už se tu děje cokoliv, je to očividně trochu jiné.
Musel bych to vidět, nebo alespoň dostat jeho verzi.
- Máte děti? - Ještě ne.
Představte si, že jedna z těch sedmiletých je vaše.
Ředitel Wade ji nechá sundat boty a ponožky,
aby jí mohl polechtat nohu.
Neměl byste strach, že se jednoho dne
zeptá, aby si sundala ještě něco jiného?
Zavoláte tam, prosím?
Kde jsi byla? Bál jsem se.
Promiň, moje auto je v servisu.
Musela jsem počkat na Patricka, aby mě svezl.
- Patricka? - Jo, ten z mojí hodiny psychologie.
- Tyhle bývaly studené. - Dej do nich led. - Hnus.
Nacpu je do mrazáku.
Pamatuješ, když jsi to naposledy udělala?
Dobře, tati.
Vyzvedl bych tě.
Ve škole? Ne, to je pro tebe moc velká zajížďka.
Co se ti stalo s autem?
Údržba.
Ty, Debbie Mitfordová, jsi dala auto na údržbu?
Zapomněla jsem do něj nalít olej.
Rozbila jsi motor?
Něco takového.
Chlap v servisu mi věnoval dostatek zármutku, nemusíš taky.
Nemyslím, že to dokážu.
Táta mi připomínal, abych si měnila olej.
- Možná bys mohl dělat to samé. - Možná ti to bude připomínat Patrick.
Jsi tak pitomej.
- Jsem? - Ano.
Proč je tak těžké být na tebe naštvaný?
Nevím.
Nikláky za lechtání.
- Nemyslíš, že je to neškodná sranda? - Ne, je to děsivé a nechutné.
Nikdy bych nechtěla, aby se nějaký ředitel dotýkal chodidel mých dětí.
Vypadá jako milý chlap. A pro tu školu je skvělý.
Mluvil s ním nadřízený?
Nevím. Měl jsem se zeptat.
Moje sestřenice měla v první třídě učitele, který jí dával samolepku,
když ho nechá štípnout do tváře. Dělal to všem dívkám.
Po letech vyšlo najevo, že některé z nich štípal i na jiných místech.
- Byl někdy přistižen? - Ne.
Nepřišla na to, dokud si její spolužačky
nezačaly porovnávat zážitky na srazu ze střední.
Děti o těchto věcech nemluví, když jsou malé.
Usuzují, že dospělí mají pravdu, obzvláště, když je to autorita.
Zajímá mě, kolika holkám to udělal.
Byl učitelem čtyřicet let.
Nevěřím, že se to neprovalilo.
Kolovaly nějaké řeči, ale tehdy byl už v důchodu.
To je eskalační chování,
přesně jako s Brudosem a Rogerem.
Jako by si nemohli pomoct.
Mají takové nutkání.
Myslíš, že je Roger nějakým způsobem podobný Brudosovi?
Oba mají rádi tyhle.
Vypadá to, že někdo další taky.
Musím se tento týden vrátit do Oregonu.
Dalších devět kol s tlusťochem Brudosem.
Poslouchej...
pokud budeš chtít někdy svézt ze školy,
zavolej mě.
Dobře.
Promiňte, strážníku.
- Mohu vám pomoci? - Znáte detektiva Barra?
Politika zaměstnanců. Takovéhle ženy vždycky hledají drama.
Vypadá upřímně ustaraně.
Nebyla vdaná, jak si pamatuji.
- Co to má s tím co dělat? - Má energii navíc.
Očividně jsou ustaraní i rodiče.
- Říkala to, ale já je nikdy neviděl. - Zabýval jste se tím vůbec?
Není zde žádná oběť. Nikdo nevznesl obvinění.
Dotýká se dětí. Dává jim za to peníze.
Lechtá děti, to není zločin.
Nemohu ho zatknout, dokud neudělá něco nelegálního.
Vysvětlil jsem to slečně Ebnerové, nemusím to vysvětlovat i FBI.
Ledaže byste začali predikovat, co lidé udělají.
Mohu vidět hlášení?
- Proč to čtu? - Myslel jsem, že bychom se na to mohli podívat.
- Lechtač nohou? - Mohl by to být druh pedofilie, jako u Brudose.
Tenhle chlap je ředitel základky a nemá žádný záznam.
Lidé mají obavy. Nikdo jim nepomůže.
- Jen jedna učitelka. - Ne.
Mluvil jsem s nadřízeným. Nějací členové školní rady si taky stěžovali.
Holdene, máme stoh žádostí k posouzení.
Nevidím, že by se tvůj stoh zmenšoval.
- Podíval jsem se na ně, nevyhovují. - Ani jeden pohovor?
- Jsou to nováčci. - Tys byl taky.
Musíme sehnat někoho, kdo se ujme přepisu.
Všichni chtějí mluvit s vrahy ze žádostivosti.
Nic nám nepřinesou.
To řekni Wendy.
Dobře.
A co tohle.
Nechceš, abych nás vzal zítra na letiště?
Včera jsem se rozhodl, nejdu.
- Co? - Nevrátím se do Oregonu.
Chceš, abych vyslýchal Brudose sám?
- Pokud chceš. - Ale zrovna se nám začal otevírat.
- Proto nejdu. - Od kdy jsi tak křehký?
Bille, nechci to dělat sám.
Nemusíš. Máme materiál z minula.
To není ani zdaleka dost. Přišel jsem s novou strategií.
Do toho.
Vážně nejdeš.
Vážně nejdu.
Dobře. Potom mu teda ukážu, že alespoň jeden z nás
není velkej, tlustej zasranej srab.
Jo. To mu ukaž.
Ahoj.
- Je něco špatně? - Nemůžu zavřít svůj přehrávač.
Dej mi to.
Děkuji.
Jsem zručný.
Jsem jeden z mála vězňů,
které pouští do hobby shopu.
- Vážně? - Jo. Můžu používat pod dohledem nůžky.
Vrtací nástroje na kůži.
Měli by vzít v úvahu mé dočasné propuštění.
- A je to. - Dobře.
Takže, dneska...
- Chtěl bych začít s věcmi... - Kde je Bill?
- Nemohl tu dneska být. - Vystrašil jsem ho?
Ne... V kanceláři probíhá nábor.
Noví lidé k ruce?
Přesně tak.
Bille, chybíš mi.
Prosím, vrať se.
Dobře, rád bych začal
vraždou druhé dívky, Jane Weberové.
- Dobře. - Na dálnici se jí rozbilo auto, zastavil jsi u kraje.
- Jo, pomohl jsem ji. - Jak jsi ji pomohl?
Řekl jsem: „Pojďme domů, zavolám mechanika.“
- Domů do tvého domu? - Jo.
- Zavolal jsi mechanika? - Tak daleko to nezašlo.
- Proč ne? - Zajímala se o mé fotografie.
- Chtěla být také modelkou? - Jo.
Je vtipné, že to chtěly všechny dívky, které jsi potkal.
Ženy rády, když se jim muž věnuje.
Takže jsi...
Pozval jsem ji do garáže.
- Udělal jsem pár fotek... - Jakých fotek?
Víš, hlavy.
Jasně, a po těchto fotkách hlavy...
Rozhodla se jít domů.
A tehdy jsi ji viděl naposledy.
Naposledy, co ji kdokoliv viděl, jak si pamatuji.
Její tělo bylo nalezeno v řece Willamette,
přivázaná k automatické převodovce, aby ji zatížila.
Převodovka byla přiřazena k autu, které jsi vlastnil.
Jo, to vím.
Máš nějaké cigarety?
Jo.
Takže to bylo součástí policejního spiknutí?
Jo.
Převodovka, fotky, noha, všechno.
No...
někdo ty holky zabil.
Jo, vím. Mám o tom celou teorii.
Vážně?
- Povídej. - Takže, tyhle holky mizí.
Části těla se začínají objevovat v řece. Přijde do toho policie.
Vrah si uvědomí, že se věci přiostřují a utíká.
Možná teď seká dívky zatímco mluvíme v Seattlu, Idaho, Kanadě.
Oni musí ale někoho obvinit.
Chytí mě, jak se motám okolo nějakých studentek. Neříkám, že jsem andílek.
Prohledají dům, najdou pár párů bot,
rozhodnou se, že já budu obětním beránkem.
Všichni se cítí bezpečně, okresní advokát je znovu zvolen, jupi ja jej.
Je celkem velká náhoda, že jste potkal pár dívek,
- které byly jeho oběťmi. - Obrovská náhoda.
Myslíš, že plánoval své útoky?
První mu možná padla do klína,
ale možná po tom se mu to začalo líbit.
Teď je to zajímavé.
Protože nejsou žádné fotky první oběti, že?
Ale ty další tři, jako by se připravoval.
Myslíš, že i před tou první
si představoval vraždu ženy?
Určitě.
Co myslíš, že si představoval?
Škrcení, rozřezávání, všechny ty věci, co říkají, že jsem udělal.
Takže vraždy jen rozšířily myšlenky, které dávno měl, možná už pěknou dobu.
Musel bys o tom opravdu hodně přemýšlet, aby sis tím prošel.
Musel bys tím být unášen.
Být mimo kontrolu?
Možná jeho skutečný život byl mimo kontrolu ale jeho vysněný život byl...
Místo, kde se mohl cítit mocný.
- To dává smysl. - Ale proč potom...
Ku příkladu...
Laura Sullivanová byla uhozena zezadu?
Jane Weberová byla uškrcena zezadu.
Proč by to dělal tak?
Nechtěl, aby se na něj dívaly?
Proč ne?
Možná to nebylo o pozorování jejich smrti.
Protože tak by je mučil, že?
Mohlo to být jen pro to, aby je umlčel.
Aby si s nimi mohl hrát?
Jako bys sis hrál s panenkou?
Jo, jejich fotky byly v několika různých pozicích.
- Měl s nimi styk? - Jistě.
Ale také si s některými hrál když byly ještě naživu.
Kathy Schmidtová byla vyfocena
v kousku spodního prádla, který nebyl její.
Určitě se jí to líbilo.
Byla unesena z parkovací garáže.
Jak víš, že byla unesena?
Myslíš, že šla dobrovolně?
Jen říkám, že všechny dívky, co jsem potkal...
Chtěly být modelky.
Takže myslíš, že s Kathy Schmidtovou to bylo dobrovolné,
neuvědomila si, že bude zabita?
Možná to nějak tušila.
Možná jí to v určitém bodě vyjasnil,
to, že se musí vyfotit, aby ji pustil.
- Hrála s ním. - Jo.
Myslíš, že si to vrah také užíval?
Možná si to myslel, takové to je.
Takové to je, když chcete být modelka?
Když chcete, aby se na vás lidé dívali.
Takže si myslíš, že to vrahovi přišlo také zajímavé,
získat nějakou tu kontrolu i v jeho reálném životě?
- Jo. - Možná chtěl víc.
Po tom, co to zkusil, jak jsi řekl.
Po tom, co to zkusil.
Všichni máme své představy, ne snad?
Pamatuji si moji první představu o holkách.
Jaká...
Jaká byla tvá první představa?
Muselo mi být devět nebo deset.
V tunelu byla žena. Uvěznil jsem ji tam.
Byla jako bílý obrys v temnotě.
Donutil jsem ji dělat věci.
V tu chvíli na tom nebylo nic sexuálního.
Jen si pamatuji...
jak prosila o milost.
Stále máte představy, Jerry?
Ne, nemám.
To řekni správní radě.
Třetího dne byl vyslýchán.
Víme, že lhal,
ale mohlo to jít kterýmkoliv směrem,
protože měl další dva Klensmeny, kteří ho zálohovali.
Po obědě jsem čekal na křížový výslech.
Vklouznu za jeho přítelkyni.
Dám svou ruku na opěradlo její lavičky,
nakloním se hodně blízko...
Ten chlap vykulí oči.
Začne koktat, je naprosto zaskočený.
- a my měli rozsudek. - Skvělé.
- Třináct let. - To je skvělé.
Skvělé historky, Jime.
Moc rádi jsme tě poznali.
Díky, že jste přišel až z Atlanty.
Je to venku, pracujete na něčem velkém.
Nemohl jsem se dočkat, až to uvidím na vlastní oči.
Doufám, že jsme naplnili očekávání.
Překonali jste ho.
Musíme se ještě setkat s pár lidmi ale dáme vám brzy vědět.
Řeknu to ještě jednou, byl bych moc rád, kdybych se přidal k týmu.
- Moc rádi bychom vás měli. - Děkuji.
- Je černý. - Nic ti neunikne.
Je náš nejlepší kandidát. Měli bychom ho najmout.
Náš seznam potenciálních subjektů je
z osmdesáti, devadesáti procent bílý a pravděpodobně rasistický.
- To znamená ne? - Mohl by vyvolat reakce, která ovlivní studii.
To znamená ne.
Nedávejte to k jeho hodnocení. Nemůžeme být viděni jako rasisti.
- Myslel jsem, že naši nováčci budou jen přepisovat. - Choval se Brudos slušně?
Byl skoro příjemný.
Vypadá to, že opakované návštěvy jsou důležité.
Svěřil ses mu s tou ponožkou?
Náš nový člen bude zaučen k přepisu,
ale hledáme někoho, kdo má zkušenosti z operace,
takže by mohl přispět s výslechem našich subjektů.
- Obzvláště když bude Bill stále zatahovat. - Přestaň fňukat.
- Kolik jsi jich viděla? - Nevěděla jsem, že ses zajímal o proces?
Podívej, celý sbor tu je. Pojď dál.
Tohle je Gregg Smith. Jeden z vašich kandidátů.
Gregg udělal spoustu věcí v terénu, je to talentovaný agent.
S jeho otcem jsme společně studovali v Dartmouthu.
Doufám, že ho vřele uvítáte.
Je tma a já vidím, jak se jeho klouby napínají
a křičí: „Stop! Policie! Odhoďte zbraň!“
A uvědomí si, že mě ten chlap chce postřelit.
A pak slyším Mikea křičet: „Je to agent FBI!“
Zachránil mi život.
Úplně jsem zamrzl, nemohl jsem mluvit.
Policajt skloní brokovnici a my vypadneme hned za řidičem.
Mike ho chytne a málem z něj nadělá sekanou,
protože je tak rozrušený z toho, že mě málem zastřelil.
Musel jsem ho z něj odtrhnout. Ale i tak...
skvělý partner.
Udělal jste dobrý skutek. Určitě je vám vděčný.
Kluci mi říkají „Padre“ a chodí se ke mně zpovídat.
Jste katolík?
Matka je katolička, otec je kvaker.
- Hovno. - Jak to funguje?
Naším rodinným vtipem bylo, že vždycky máme dost viny a ovsa.
Jste věřící?
- Ano, madam. - Doktorko Carrová.
Doktorko. Ano.
Musím přiznat, že v mládí jsem k církevní dramatičnosti tíhnul.
Varhany, kadidla,
Ježíš vzkříšen za velikonočního rána.
Myslíte si, že Ježíš vstal z mrtvých?
Jsem křesťan. Stejně jako moje žena.
Je katolička. Máme dvě holčičky.
Snažíme se rodinu držet v úzkém kruhu.
Dobré a zlé, správné a špatné?
Jsou toto pojmy, ve které věříte?
Ano, věřím.
Binární smýšlení může být svazující,
když se jedná o kritické hodnocení našich subjektů.
Musíme rozumět i těm šedým zónám.
Svět je složitý, rozumím. Můžu svůj úsudek nechat za dveřmi.
Lidé, s nimiž pracujeme, spáchali věci,
které si nechcete ani představit.
Studoval jsem některé vaše případy.
Jedna věc je o tom číst.
Je něco jiného sedět naproti člověku,
který ti velmi rád povypráví o tom,
jak těžké bylo strčit penis do krku své matky po tom,
co jí uřízl hlavu.
Co vás přimělo přihlásit se?
Moje dcery.
Když slyším, jak holky mizí beze stopy...
Může to znít škrobeně, ale chci pro ně udělat svět lepším místem.
Je chytrý. Rodinný typ. Chápe, co je v sázce.
Omotal si tě kolem svého elitního, univerzitního malíčku.
- Myslíš, že to jen hrál? - Je Shepardův špeh.
- Ale no tak. - Myslím to vážně.
Kdy tady Shepard naposledy přišel?
Ujišťuje se, že nepošpiníme dobré jméno FBI.
Nic si nenamlouvej. Sheparda potřebujeme.
Má srdce na správném místě. Myslím, že je agent Smith seriózní.
- A to je dobře? - A co na zkušební dobu?
Abychom viděli, jestli z něj naděláme sekanou?
Co se děje?
Jen zkouším, co vydrží.
- Co mu pouštíš? - Bittakera a Norrise.
Snažíš se ho zbavit?
Tak poslouchej. Ta věc s Rogerem Wadem...
Kým?
Ředitel základky v Shady Lane.
Lechtač nohou?
Když jsem promluvil s komisařem, školní rada uspořádala schůzi.
- To si děláš srandu. - Prosí, abychom se na to podívali.
- Prosí? - Žádají.
Naše LEAA zhodnocení se blíží,
proč tímhle ještě ztrácíš čas?
Gregg může dokončit papírování. Věnujme tomu den.
- Jsou tam pro nás smysluplné znaky. - Netahej mě do toho.
Jaký to má smysl, když to nepoužijeme v reálném světě?
Snažíme se ochránit ženy před tím,
aby byly zataženy do dodávky a rozřezány na kusy.
Ne pranýřovat ředitele, který nic neudělala.
Přesto. Naším úkolem je být preventivní.
Jsme FBI, Holdene. To není náš cíl.
Zatím.
Takže...
stále chcete tuhle práci?
Studenti si rozhodně nestěžují. Užívají si kontakt.
Ano, ale jak jste mi řekl, když jsem tu byl posledně,
pro rodiče by bylo lepší rozhodovat...
Jsme komunita.
A chci, aby to děti věděly.
Během pěti let, co jsem tady,
jejich testovací skóre vzrostlo o téměř třicet procent.
A to není proto, že bych přísně lpěl na disciplíně,
nebo je zahrnoval úkoly a zkracoval přestávky.
Je to proto, že používám osobní přístup.
- Záleží mi na nich. - To jde vidět.
Máme speciální hry, sporty,
umělecké projekty, týmové aktivity.
Učím je štěstí.
Proč k tomu všemu ta potřeba lechtat?
Dobrá, dám vám takový příklad.
Bylo tam dítě, ve věku šesti let,
které tvrdilo, že si zvrtlo kotník při fotbale
a nechtělo jít do třídy.
Zdravotní sestra mě zavolá, protože jeho kotník není oteklý,
ale stejně tvrdí, že ho bolí.
Takže... nechci ho nazvat lhářem.
A tak ho chytím za palec a zatřesu.
Bolí to, když se tohle malé prasátko vydá na trh?
A co kdyby tohle malé prasátko zůstalo doma? Usměje se.
Řekne, že to lechtá. A tak mu polechtám chodidlo.
Než se naděju, už se směje.
Je šťastný, vrátí se do třídy.
- A pěťák jste mu nedal? - Rozhodně dal.
Takže příště až půjde do obchodu, může si koupit...
Co si dneska koupíte za pěťák?
Kousek žvýkačky?
Přesně.
Agente Forde, vy to celé zbytečně nafukujete.
Musíme zapracovat na tvé výslechové technice.
Měl jsem na něj být tvrdší?
Neměl ses s ním spojit.
Myslíš si, že to „prasátko jde na trh“ bylo divné?
Moje děti milují „prasátko jde na trh.“
- Jo, tvoje děti to milují od tebe. - Lechtání je lechtání.
Možná o nic víc nešlo, ale...
pokud je tam sexuální podtext, Roger by ho dobře skrýval.
Když šel Kemper na své poslední psychiatrické vyšetření,
měl v kufru svého auta hlavu 15leté dívky.
Vzrušovalo ho vědomí, že porotu přesvědčil,
že jeho psychologické problémy už skončily,
zatímco měl venku trofej.
Není to trochu extrémní?
Jen pro představu.
Jsem ráda, že Janet konečně něco udělala. Někdo musel.
Takže neschvalujete Rogerovo chování?
Už tak mi vždycky přišlo lechtání dost bizarní,
ale chápu rodiče, kteří přijdou
a ptají se, kde jejich děti berou drobáky.
Jak dlouho už to trvá?
Jsem v Shady Lane teprve dva roky.
Zdá se, že to sahá ještě dál do minulosti.
Proč si rodiče stěžují vám? Proč nejdou za Rogerem?
Ten by je odpálkoval, je nedotknutelný,
je tady velké zvíře.
Souhlasila jsem se setkáním, abych se podělila o své myšlenky,
ale doufám, že se nedostanou k němu.
- Myslíte, že by se pomstil? - Nevím.
Je to malá škola, zdá se, že všichni o tom lechtání vědí.
Jak na to lechtání reagují děti?
Snášejí to.
Vědí, že dostanou zaplaceno.
Mám studenty, kteří se vrací z jeho kanceláře
a chlubí se svým výdělkem.
Co jste si o Rogerovi myslela, když poprvé přišel?
Než jste věděla o tomhle?
Myslela jsem, že je namyšlený.
Přešla jsem sem, protože jsem slyšela, jak je to tu skvělé,
ale on taky mluví jen o tom.
Rád si přihřívá polívčičku.
Učitelé mají být roztleskávači.
A mně bylo vždy nepříjemné, jakým způsobem jedná s dětmi.
- Co tím myslíte? - Vždycky se nad nimi rozplývá.
„Rozplývá“?
Je to vždycky ťuťu-ňuňu a šáhy-šáh.
Paní Clarková, můžete vytvořit seznam rodičů a kantorů,
kteří to vidí stejně?
S částí se setkáme,
ale chceme nejdříve mít širší představu.
Něco v nepořádku?
Nechci hon na čarodějnice. Nejsem zlomyslná.
Jen bych ráda, aby poslouchal.
Studenti mají Rogera rádi.
Když navštíví třídu, vím, že to bude jednodušší den.
Dokáže ponurou místnost proměnit v nadšenou pouze svým příchodem.
Slyšela jste o tom lechtání?
Samozřejmě.
Když se děti vrátí z jeho kabinetu, vypadají šťastně.
Co si o tom myslíte?
Je to úžasné.
Promění trest ve hru.
Dělá z toho pozitivní zkušenost.
Nemůže být pro ně nic lepšího.
Měli jste nějaké stížnosti od rodičů?
Rodiče jsou nadšení. Až na daně.
Naše škola tady vytvořila žádané sousedství.
Co si myslíte o Janet Ebnerové?
No, nerada o lidech mluvím ve zlém, ale ona je čmuchal.
Co si myslíte o paní Clarkové?
Závistivá potvora.
Dobře, myslím, že víc nepotřebujeme.
- Děkujeme za váš časl. - Děkuji.
- Jsem rád, že jsem vás poznal. - Ráda jsem vás poznala.
Přišel od Stevea a měl modrý jazyk.
Steveova matka by mu bonbón nedala, tak jsem se ho začla vyptávat.
Vyšlo najevo, že šli bez dovolení do obchodu a koupili si Pop Rocks.
Chlapci zůstanou chlapci.
O to tady nejde.
Právě diskutujeme o tom, kolik volnosti
by měl Jason ve svém věku mít.
Uhýbá odpovědi, když se zeptám, kde vzal ty peníze.
Tak zavolám Steveově matce.
A ona má se svým synem zrovna tu samou konverzaci.
Ukáže se, že je mají od Rogera.
Ředitel...
jim dává peníze bez vědomí rodičů.
Ale pak jsme na to přišli,
a to je důvod, proč mi to Jason původně nechtěl říct.
On a Steve se prali na hřišti...
Kopali na sebe bláto, nervali se.
Ale rvali. Poslali je do Rogerovy kabinetu.
Posadí je bok po boku, přiměje je sundat si boty a ponožky
a začne dělat to svoje dvojité lechtání.
Bylo to lechtání Jasonovi nepříjemné?
Myslím, že Jason nechápal, že je to nevhodné.
Ne, nebylo mu to nepříjemné. Kluci se zase usmířili. Kamarádíčci.
Ale je jim devět, skoro deset let.
Chápala bych, kdyby šlo o batolata, nebo předškoláky.
A pak jsou tu ty peníze.
- A šli jste za Rogerem? - Ano. Sedli jsme si s ním.
Zaonačil to tak, že jsme za perverzáky my, když se ptáme.
Jak se opovažujeme klukovi odepřít přízeň, které se mu dostává?
Něco takového. Odcházela jsem s nejdivnějším pocitem.
Jasně, pokud nechcete, aby se lidi dotýkali vašeho dítěte...
Muž středního věku se dotýká nohou vašeho dítěte.
Měli byste být schopni jim říct, ať přestanou.
Požádali jste ho, aby přestal?
- Samozřejmě. A řekl... - Jo, to si poslechněte.
„Nemám závazek k vám ale k vašemu synovi.“
„Závazek.“ Použil to slovo?
Ano.
Je věřící?
- Nevím. - Zvláštní volba slov.
Celé to je zvláštní.
Co si myslíte, že by se s ním mělo udělat?
Přemýšleli jsme o žalobě.
Chceme chránit Jasona,
ale nejsme si jistí.
Nebylo mu nijak ublíženo. Chci říct, právě naopak.
Mysleli jsme, že byste nám něco mohli navrhnout,
protože nevíme, co máme dělat.
Jo, nevíme.
To už jsou třetí rodiče, kterým se to nelíbí.
- Myslím, že by měli rozhodnout. - Myslím, že by měli.
Ale děje se vůbec něco? Je Roger nebezpečný?
Všichni se shodnou, že dětem to nevadí.
Co když aspoň jednomu ano.
Brudos měl své choutky pod kontrolou, než ho něco spustilo.
A potom už to eskalovalo.
- Co když mu dítě bude vzdorovat? - Četl jsem Brudosovu složku.
Měl trestní minulost.
Vím, že je to skok, ale vidím tam spojitost.
Myslím, že se Roger stejně jako Brudos nedokáže ovládat.
To, že jim dává peníze, by je mohlo povzbudit,
aby si šli do kabinetu pro „trest“.
- Proč mu to nezatrhneme? - Zkoušeli to.
Tak s ním promluvíme my. Jsme kurva FBI.
Zjistíme, jestli paní Laneová může přijít ráno před školou.
Je to její první rok a myslím, že trochu
zápasí se zvládáním svých studentů.
Pane Wade, můžeme si promluvit?
A pojďme si udělat poznámku.
- Odepsal jsem ze studijního plánu... - Soukromě?
Děkuju.
Po rozhovorech s rodiči a učiteli
vám doporučujeme, abyste s dotýkáním dětí přestal.
Doporučujete?
Je to triviální aktivita.
Když přestanete, budou spokojeni všichni.
Není to triviální.
Nedělejte ze mě nějakého úchyla v baloňáku.
Jsme tady na žádost komisaře.
Opravdu?
Školní komisař poslal FBI, aby mi zatrhla lechtání dětí?
Jsem ředitelem už patnáct let.
V mých záznamech není žádný černý puntík. Jak se opovažujete?
Jak se opovažujete obvinit mě z nevhodného chování k dětem?
Neobviňujeme vás. Některým lidem to není příjemné.
To vám!
Necítíte se příjemně, agente Forde? Proč?
Když jsem zde byl na Dni kariéry, požádali jste o úpravu mého projevu.
Báli jste se, jak to bude působit na učitele a studenty. Tak jsem ho upravil.
Chápal jsem vaše obavy. Dal na vaši radu.
Doporučuju vám vyslyšet obavy vašich učitelů a školní rady.
Nevěděl jste, co jste tehdy dělal.
Pořád to nevíte.
„Deviantní."Mučení.“ „Zohavení.“
To je váš svět a udělal vás paranoidním.
Taková moje škola není.
Pane Wade.
Říkám vám to pro vaše vlastní dobro.
Všichni musíme volit mezi důvěrou a strachem.
Pokud někdy budete mít děti,
doufám, že si pořádně rozmyslíte,
jakým způsobem je chcete vychovávat.
Udělali jsme správně?
Je tohle záležitost pro federály?
Ahoj.
Jsi v pořádku?
- Co děláš? - Učím se.
Můžu jít dál?
Vážně se potřebuju učit.
Dobře.
- Musíš mě nechat být. - To nechám, slibuju.
Musíš to opravdu slíbit.
Co čteš?
„Všichni hrajeme divadlo“.
- To zní zajímavě. - Je to zajímavé.
- O čem to je? - Prosím.
Slíbil jsi to a já to vážně musím dokončit.
Může ti pomoct, když mi popíšeš, co se učíš.
Dobře.
Je to od Ervinga Goffmana.
Říká, že život je jako divadlo.
Přizpůsobujeme se tomu, abychom zapadli do rolí, které hrajeme.
To znamená?
Například se od dívek očekává, že budou hodné,
- že se budou usmívat. - Dobře.
Víš, jednou jsem se zkusila celý den neusmívat a bylo to fakt divné.
Proč? Vždyť se moc nesměješ.
I tak, připadala jsem si zvláštně a lidi to děsilo.
Pořád se mě ptali: „Jste v pořádku?“
Chtělo se ti usmívat?
Ne. Ani jednou jsem si neuvědomila, co dělám.
Goffman říká, že nosíme masky, aby se ostatní cítili příjemně.
Jako ty a tvoje obleky.
Nemluvme znovu o mém oblékání.
Tvůj oblek je uniforma, kterou nosíš, abys zapadl v Quanticu.
- Nechci zapadnout. - Každý se snaží zapadnout.
Takže to vysvětluje tvůj hipísácký styl.
Můj „hipísácký“ styl?
Tvá vidlácká trička, dlouhé vlasy, náramky, kožené sandály.
- Zapadneš díky tomu na univerzitě. - Jasně.
Je to úplně to samé.
Co bys nosila, kdyby se nikdo nedíval?
Nejspíš nic. A co ty?
- Nosil bych svůj oblek. - To je smutné.
Zajímalo by mě, jestli je to důvod, proč je každý tak zmatený z Rogera.
Bere činnost, která je obvykle vyhrazená na doma pro členy rodiny
a praktikuje ji v nesprávném prostředí.
Myslím, že je to něco jiného.
Podívej, teď tohle nemůžu dělat.
Musím to dokončit, protože se blíží moje semestrální práce.
Zítra bude dělat pokus. Přijď, pokud budeš chtít.
Zatemníme učebnu sociologie,
aby lidé mohli komunikovat bez toho, aby se viděli.
Můj partner pro ně vytváří dotazník,
aby mohli popsat, koho si myslí, že potkali.
Tvůj partner?
Jo, Patrick.
Chápu.
Dali vás dohromady?
No, oba pracujeme na Goffmanově knize.
Takže máte společné zájmy.
Dá se to tak říct.
Rozhodně to tak vypadá.
To tvoje neusmívání je součástí experimentu nebo...?
Ne, to se jen prostě nechci usmívat.
Dobře.
Dobré ráno.
Dobré.
Shepard tě chce vidět.
Kvůli čemu?
Vašemu malému výletu.
Jak se to dozvěděl?
Agente Forde.
Komisař mě požádal, abych se na tu záležitost podíval.
A vy jste řekl: „Ano, to je přesně to, co děláme v FBI.“
Prostě jsem myslel, že jsou tam podobnosti s Brudosem...
- Jste posedlý chodidly? - Ne, pane.
Protože to je jediná podobnost, kterou vidím. A hodně slabá.
Někteří rodiče a učitelé byli znepokojeni.
Znám tu historku celou.
Natrefili jsme na sebe v kavárně.
Nejde o to, jak o tom vím,
ale jde o to, co jste si sakra mysleli?
Pane, chtěl jsem vědět, jestli věci, které zjistíme při rozhovorech,
najdou uplatnění v reálných situacích.
To náš úřad nedělá.
Nezasahujeme, dokud není spáchán zločin,
který by byl na našem radaru.
Se vší úctou. Pomohli jsme lokálním policejním
jednotkám vyřešit dva případy vražd.
- Jako poradci... - Vyslýchali jsme podezřelé.
V těch případech šlo o jasné zločiny.
Na Rogerovi Wadeovi jsem strávil jeden den.
Měl jsem strach o děti. Dal jsem na svou intuici.
Vaší co?
Mojí intuicí to celé začalo. Chtěl jsem vyslechnout Kempera.
Beze mě by nebyla žádná studie, žádné finance.
Takže teď jste všeználek, je to tak?
Jste Superman s rentgenovým viděním?
Ne, ale měl bych mít aspoň jeden den, abych...
Předpověděl něčí zločin?
Jste nějaká zkurvená jasnovidecká jednotka?
Oběma vám děkuji.
Agente Smithe, to poslední, co byste měl
dělat, je naslouchat intuici agenta Forda.
Překvapení, překvapení, dostal jsem na prdel.
- Naběhl sis. - Díky, Bille.
- Nevím, co sis myslel. - To očividně nikdo.
Příště se nás zeptej, než něco takového uděláš.
- Cože? - Tvoje chování ovlivňuje i nás.
Nemůžeš používat studii, abys obhájil své vlastní názory.
- To si myslíš, že dělám? - To vážně nevím.
Jinak nechápu, proč bys šel po respektovaném řediteli,
který nemá trestní minulost.
Ty jsi tam nebyla. I Gregg viděl, že je něco v nepořádku.
Je to nesprávné použití konceptů, které vás tady učím.
- S tím to nemá nic společného. - Má pravdu, Holdene.
Co kdyby nějaký chlap lechtal Briana na nohou?
Mého kluka do toho netahej.
Ne jen tak někdo, ale chlap s mocí,
ředitel školy, kam bude chodit.
Nejenže ho lechtá, ale dává mu za to i peníze.
Nepoužívej moji rodinu jako příklad.
Požádáte ho, ale nepřestane. Zavoláte policii, oni mávnou rukou.
Takže Brian bude dostávat peníze za lechtání nohou
a kdo ví co jiného, a vy nezmůžete nic.
Řekl bych mu, aby dal ty zkurvené pracky z mého dítěte,
stejně jako tobě říkám, abys ho přestal používat jako omluvu
pro své neprofesionální chování.
Slyšel jsem, že můžete mít lucidní sny, tak jsem si pořídil knihu...
Dveře!
druh sebeuvědomění.
Jen si nejsem jistá, že odpověď je...
No tak, lidi.
Můžete zavřít dveře, prosím?
Vážně, člověče?
Behaviorální věda.
- Holdene, tady Dan Cobb z VEA. - Ano, Dane.
Omlouvám se, že vás obtěžuju,
ale... školní rada se dnes setká,
aby se rozhodlo ohledně Rogera Wadea.
Jak rozhodlo?
No, přemýšlíme, že ho necháme jít.
Chápu.
Rádi bychom věděli, zda to bude v souladu s vaším doporučením.
Nemohu nic opravdu doporučit.
Jo, rozumím.
Abych byl upřímný, motali jsme se v kruzích.
Co mě znepokojuje je fakt, že si vyvinul potřebu,
kterou ospravedlňuje jako volbu.
Myslíte, že je možné, že udělá něco nevhodného?
No...
Nelze vyloučit, že jeho chování nebude
eskalovat v něco vážnějšího.
Dobře. Chápu.
Asi bychom měli být spíše opatrní.
Rozumím.
Dobře. Díky za váš čas.
Annie, J.P.
Prosím ohodnoďte tyto titulky na www.osdb.link/3pdqh a pomozte tak druhým vybrat si tu nejlepší verzi