Viděli jste...
Koukejte! Společná fotka z mé svatby.
Není to Nicky Caccimelio?
Zmizelý mafián byl na tvé svatbě? Hledá ho celé město.
- A mluví s Lesterem. - A předává mu obálku.
- Co když Lestera zabil Nicky? - Lesterova kniha návštěv?
Paní Colucová, prosím...
Chtěl by, abyste ji měl.
A nejspíš tam najdete zajímavé detaily.
Víš, že jsem tě měl rád.
Je tu někdo? Nesu pokrývku hlavy.
Tohle nic nedokazuje.
Co to dělá?
Ten kumbál znám.
Ty kráso!
To je obálka, co dal Nicky Lesterovi na svatbě.
Lester tady byl tu noc, kdy zemřel. Nebyla to tragická nehoda.
Co dělám? Nevím, co dělám.
Odhrnuju sníh? Solím chodník?
Dávám rohožky do výtahů?
Nechcete, aby někdo uklouzl.
O co že tady jde?
O studii newyorských portýrů.
Tohle si veřejnost žádá?
Není to raketová věda,
ale pomáhám lidem.
Povídám si s nimi. Povzbudím je, když to potřebují.
Bonbony pro děti vychovávané chůvami. Ranní venčení psů.
Před 14 lety jsem tady v hale jedné paní pomáhal rodit.
Toho prcka jsem zpracoval, jako bych byl profi brankář.
V dnešní době jsou všichni odpojení.
To všichni hledáme. Kontakt jeden na jednoho.
Když o to přijdete v tomhle městě? Ty vole.
Lidé tudy procházejí.
Dveře pro ně můžete otevřít poprvé, ale taky naposledy.
Takže... respekt.
Na této recepci jsem už 32 let.
Je šílený to vyslovit.
Kariéru portýra jsem neplánoval. Měl jsem být herec.
Konkrétně filmová hvězda.
Tehdy jsem byl naivka.
Ale na první den si vzpomínám, jako byl před týdnem.
Tak jo, Lestere.
Směna začíná v šest ráno. To musíš být v uniformě, ne ve dveřích.
Obyvatelé tě nesmí vidět v civilu.
Kdy dostaneme mzdu? A dávají dýška, že jo?
- Většinou kolem svátků. - Doufal jsem, že tou dobou budu hrát.
S kým si mám promluvit o pauzách na konkurzy?
Na konkurzy odcházet nebudeš. Že máš život a sny je fajn.
Ale když jsi tady, staráš se o obyvatele. To je tvá práce.
Když ti půjde, třeba si to tu zamiluješ.
Tak jo. Jdeme.
Jsme Starý New York. Ať to znamená cokoli.
Dvaatřicet let. To musí být zajímavý příběh. Podělíte se o něj?
O svůj příběh?
JEN VRAŽDY V BUDOVĚ
Díl druhý – Řada pátá Až po vás
To se podívejme. Máš drsný začátek.
Takhle brzy chodí pro los do loterie. Zeptá se tě na čísla. Na to nereaguj.
- Dobré ráno, paní Folgerová. - Dobré ráno, Georgi.
Nováček. Snad budeš lepší než ten poslední pitomec.
Kdy ses narodil?
Já? 18. května 1948.
Takže 5, 18, 19, 48.
To ujde.
Prosím, až po vás.
Když vyhraju, dělit se nebudu.
„Až po vás.“ Dělá jim to dobře.
A dávej pozor. Je potřeba si všímat drobností.
Viděl jsi její kabát?
- Ne. - Protože ho neměla.
Ale venku je chladno. Takže má nával horka.
Až se později vrátí, požádá tě, abys u ní vypnul topení.
Tady.
Tohle je teď prodloužení tvé ruky. Bezpečí všech v budově máš v ruce
s tou klikou.
Posloucháš? Všímej si drobností.
Pak budeš vědět, co přijde.
- Zdravím, pane Dimasi, paní... - Není to paní Dimasová.
- Ne paní Dimasová. - Ne paní Dimasová.
Jdeme za mojí sestrou v 12E.
Vítejte. A kdopak je tohle?
To je Mabel. Jde se seznámit s tetou.
Ahoj, Mabel. Vítej v Arconii.
Zařídím vám výtah, paní Moraová.
Můj krk. Moje záda.
Pane. Neupadl jste. Viděl jsem, jak jste si lehnul.
Nezkoušejte mě podvést a využít mé poranění mozku.
Viděli to všichni!
Jsme tu jen my dva. O co se to snažíte?
Změníme téma.
Podal jsem nabídku na jeden z bytů. Ale mám konkurenci.
Kdyby někdo zevnitř, nějaký hrdina,
zařídil zmizení ostatních přihlášek,
možná bych ho nežaloval.
Tak o to vám jde? Uvidím, co se dá dělat.
To je od vás milé, Lestere.
Rád vás poznávám.
I já vás rád poznávám.
Promiňte, můžu vám nějak pomoct? Jdete k někomu na návštěvu...
Bože, Brazzosi! Jsem vaše největší fanynka. Vyfotíme se?
Promiňte, ale bez odznaku se nefotím.
Počkat.
„Tohle na váš život vrhá úplně nové světlo.“
- Odznak si nechte. - Děkuju.
Pane Savagi, zvládl jste to jako profík. Taky jsem herec.
Teprve začínám, ale mít kariéru jako vy...
Hodně štěstí, příteli.
Televize je vrtkavá kráska, ale můžu říct, že se dá svést.
- Je super, že tu bydlí někdo jako on, že? - Pane Hvězdičko.
Nějaká bezdomovkyně dělá kravál na nádvoří.
Požádej ji, ať odejde.
- Promiňte. Já vím, půjdu. - Ne, máte krásný hlas.
Když je chci uspat, musím je vzít na procházku.
A zpívat ukolébavku, takže...
Tahle budova má užasnou akustiku.
Je... Je to tím vápencem, takže...
- Já jsem Lester. - Já jsem...
Zpěvačka? Zníte jako slavík. To je můj oblíbený pěvec.
Jsem Lorraine, ale většina lidí mi říká Rainey.
Rainey.
Až budu bohatý a slavný a ty budeš operní hvězda,
pořád budeme obědvat tady.
Ale někde nahoře ve vlastním bytě. Co ty na to?
To ne. Zní to hrozně.
- Miluju vás, paní Colucová. - Miluji vás, pane Coluco.
Howarde, to je nádhera.
Koukni na tu zasněženou vesničku.
Chtěla bych Vánoce trávit se snachou a vnoučaty.
Dělám na tom.
Tak si pospěš! Najdi si holku, než v roce 2000 přijde konec světa.
Konec světa by byl mít holku.
Co jsi říkal?
Nic matko, jen si zpívám.
Co blázníš? Tady nemáš co dělat!
Ahoj, já jsem Lester. A ty?
Mabel.
Vyrostla jsi. Hraješ na schovku v Georgeově kumbálu?
Ne, na to jsou potřeba kamarádi. Jen jsem se schovávala.
Mně by se kamarádka hodila.
Musím na strom pověsit poslední ozdobu. Pomůžeš mi s ní?
Až po vás, až po vás a až po vás.
Díky.
Řekněte sýr!
- A teď normální... Normální. - Tak jo, dobře.
Lestere, nešklebí se? Šklebí se.
- Neodpovídej, Lestere. Neodpovídej. - Kluci. Jednu na vánoční pohlednici.
Olivere! Máš chvilku?
Na tebe, Teddy, kdykoli.
- Rezervaci máme na 18:30. - Bude to jen minutka.
Na loutky nemáme rozpočet.
Možná dvě. Maximálně sedm.
Ve Lvím králi to funguje, ale my loutky nepotřebujeme.
Děláme muzikál o Turínském plátnu.
Už tak je to tenký led.
Nazdárek.
Poslali mi scénář ke Gladiátorovi. Budu to já, nebo nějaký Russel Crowe.
Věříš si?
No, on to nedostane.
Poslouchej. „Vy se nebavíte?“
To je pecka! Těším se na válečný vůz.
A hele, tohohle herce hledám.
Nesu malý dárek. Můžeš si ji schovat, než si ji zarámuješ.
Ty jsi herec?
ARCONIA KNIHA NÁVŠTĚV
Oficiální kniha návštěv. Páni.
Pár drobných pro děti. Za to bude dost hraček, ne?
- Rodina to ocení. Veselé Vánoce, šéfe. - Jo. Taky.
Georgi, něco mi tajíš?
Vím, že dostáváš obálky. Chci taky.
Proč? Ty peníze nepotřebuješ. Brzy odejdeš a budeš hvězda, ne?
Podpásovka, Georgi. Jsou Vánoce.
Veselé Vánoce, Lestere.
- Máš to? - Jo. Dobrý.
Netušila jsem, že se dožiju dne, kdy bude v Arconii automatický výtah.
Mrzí mě, že nás opouští, ale je to podívaná.
- Co to znamená? - Nic, matko. Technologický pokrok.
Všechno se jen zhoršuje.
Pamatuju si, že pivo stálo dolar, v letadlech se kouřilo
a pasáci se oblékali jako pasáci.
Tady máte.
Lestere. Na slovíčko.
Georgi. Georgi, vím, že s nový výtahem
už nebudu potřeba, ale nemůžu přijít o práci.
Mám děti, Rainey se rozjíždí kariéra,
ale je to opera, platí na hovno.
- Líbí se mi tady. - Hele, hele.
Chci tě někomu představit.
Pojď se mnou. Tudy.
Až po vás.
Lestere, tohle je Nicky Caccimelio.
- Chceš mě tím praštit? - Co? Ne, omlouvám se. To bych neudělal.
Umím se chovat.
Vyrůstal jsem naproti vaší čistírně.
Nekecej. Jsi z Flatbushe?
Kde bys v Brooklynu našel Italku?
- Ve Flatbushi? - Ve Flatbushi. Přesně.
Docela ujdeš.
Možná.
- Co se děje? - Jdu do důchodu.
Na recepci bude potřeba někdo nový. A pan Caccimelio taky někoho potřebuje.
Ty zas potřebuješ peníze. A máš rád tuhle budovu.
Považuj to za zlom v kariéře.
Co? To jako vážně?
Počkat. Co budu dělat? Nebudu muset...
Hele, klídek.
Nic takovýho, jasný?
Nemusí to být vysloveně legální, ale nikomu neubližujeme.
Mám tady v Arconii místečko. V sobotu večer bývá akce.
Zůstaneš přesčas, pustíš sem pár lidí,
postaráš se o zábavu.
Capiche?
Diskrétně, samozřejmě.
To se zdá v pohodě.
Pouštění lidí už mi jde.
Jo. Přesně tak. Snadný prachy.
Vítej do rodiny.
Tak. A je to.
Buď opatrný. Pouštěj sem lidi, ale nenápadně.
- Čím míň víš, tím líp. - Jo, chápu.
Víš, když jsi nastoupil, moc jsem od tebe nečekal,
ale vytáhl ses.
Starej se o moji budovu, Lestere. Je teď tvoje.
Až po vás.
LESTER PORTÝR
- Dobré ráno, Lestere. - Dobré, paní Folgerová.
Zapomněl ses ve svůj první den oholit?
Zkouším něco nového.
Při návratu budete mít vypnuté topení.
Děkuji, máš vše pod kontrolou.
Dveře!
Až po vás. To s Gladiátorem mě mrzí, pane Savagi.
Nevadí. Jsem ve třetím kole konkurzu na Lovce pokladů.
Já, nebo Nic Cage, ale on to nedostane. Nesedí tam.
Protože lovec jste tady vy.
Díky.
Tady ho máme.
- Mistr Lester. - Dobrý den.
- Přezdívky miluju. Vyřešíme to. - Díky, šéfe.
- Paní Morrisová. - Díky, Lestere.
Můj syn je G.
Znáte LGBT? On je G.
Dobře, matko.
Jakýkoli jiný G by měl štěstí, že tě má. Jen ho musíš najít.
A mít vnoučata.
- Jo. - Díky, Lestere.
Mohl jsi ho vzít na průvod.
Za Nickym? Tudy.
- Lestere! - Lestere!
Nějaký úchyl venku obtěžuje krásné ženy. Musely jsme utéct.
Nemůžu uvěřit, že ji ještě máš.
Lester a jeho klika.
Kus historie Arconie. Dokud tu jsem, zůstane i ona.
Nepřehánějte to, ať tam na vás nemusím chodit.
To víno je na vaření.
Jistě, vinná redukce v krabici.
Kolik hostů na tu party očekáváme?
Jen Altheu, Tima a pár přátel z Bayportu.
- Když ho chceš uklidnit, vynech Bayport. - Nerejpej, zbohatlíku.
Lestere, jestli ještě někdo přinese ingredience, patří k nám.
- Omlouvám se, jestli jich bude moc. - To nic.
Kdysi jsi neměla žádné přátele. A podívej teď.
- Podívejte na mě. - To jo.
KREJČOVSTVÍ ÚPRAVY
Mám výročí.
No nekecej. Miluju lásku.
Já taky.
Slíbil jsem ženě, že půjdeme na večeři.
Ženy milují večeře.
Jenže je sobota.
Přesně. Napadlo mě, že bych si mohl vzít volno.
Ne. Ne, to nepůjde Lestere. Potřebuju tě v práci.
Víš, co ještě ženy milují? Nedělní brunch.
Víte co? Možná je čas, abych skončil.
Děti jsou na vysoké. Spořil jsem.
Peníze navíc už nejsou potřeba.
Tak to nefunguje, Lestere.
Že bys odešel, když se ti to hodí.
Připomeň mi, kdo dětem platil vysokou.
Cokoli máš, máš díky mně.
Zůstaneš na recepci, dokud neřeknu, že můžeš jít.
Vše nejlepší k výročí.
- Jasně. - Fajn.
Recepce.
- Pane Putname? - Lestere.
Napustíš mi vanu?
Zkontroluj, jestli tu Roberta nechala topinkovač. Bude potřeba.
To ne. To je jediná věc, se kterou vám nepomůžu.
Nikdo to neschvaluje.
Kdybych teď umřel, myslíš, že mě na Tony zmíní v „In Memoriam“?
Promysli si to... Jsem zranitelný.
Jo, vzala si vázy.
Bože, Lestere.
Umřu opuštěný.
V bytě, který jsem si vybojoval. Bez váz.
No tak. Máte spoustu času vše zvrátit. Slyšel jste o Harrisonu Fordovi?
Co? Další letecká nehoda?
Tak se dostaneš do „In Memoriam“.
O tom nic nevím.
Jen vím, že i on měl problémy.
Prosadíte se později, pane Putname. Jako já.
Jsme kluci, co mají život před sebou.
Když je necháte ležet na stole, zvadnou.
Ale když se o ně postaráte, dáte je do vody,
někam na sluníčko, vzpamatují se.
Jsi velmi moudrý, Lestere.
Jsem rád, že tu jsi.
Tak to se nebojte.
Dnes jsem zjistil, že jen tak neodejdu.
Jo, jsem na odchodu. Uvidíme se za deset minut.
Až po vás. Až po vás.
Jo.
Až po vás.
Paráda, jak všichni projdou kolem, ale ani si tě nevšimnou.
Jo. Vítej v životě ženy po menopauze.
Přeju hezký den, děvčata.
ZÁCHRANNÁ SLUŽBA
To nic.
Budete v pořádku.
Díky, Lestere.
Tak jo, Lestere.
Další velká noc, co?
Hele, dneska je trochu naditější.
- Kup manželce pár cetek. V pořádku? - Jo. Jasně.
Manželky jsou jako straky. Šílí z toho.
- Dobrý nápad. - Tak jo.
Dejte mi adresu. Pošlu vám šek.
V pořádku, pane Savagi?
- Jo. - Je to málo. Zaplaťte.
Přijeli jsme z Atlantic City. Prý mu dlužím 150.
- Jsou to 400. - Co? To jsme sjeli z Brooklynskýho mostu?
Díky, Lestere.
Špatná noc. To se stává.
Nesoudím vás, pane Savagi. Vzpamatujete se. Jste Brazzos.
Ne, Lestere. Býval jsem Brazzos.
Každý čtvrteční večer mě sledovalo osm až deset milionů lidí.
Měl jsem anatomicky přesnou akční figurku v McDonalds Happy Meal.
Chodil jsem se dvěma dívkami současně.
Dřív, než to bylo cool.
A ty konkurzy, co na ně chodím?
Nejsou to konkurzy, Lestere. Volají mi ze slušnosti.
Tady máš balíček karet z kasina. Vezmi si je. Já je nechci.
K tomu, abyste se vzpamatoval, stačí, aby vyšla jedna věc.
Znáte Harrisona Forda?
Toho mi nepřipomínej. Vyfoukl mi Tajný život mazlíčků 2.
Prosadil se později. Třeba to tak taky máte.
Připozdívá se, Lestere.
Dávejte pozor, lidi. Dávejte pozor.
- Jdeme, pohyb. Nevíme, jestli... - Je to nutné, Lestere?
Winnie snášeli čtyři lidé deset pater.
Nevíme, o co jde, pane Putname. Řešíme to.
Většina lidí jde k Librizzimu, jestli se chcete přidat.
Tam si jen tak nesednou.
Tak jo, pokračujte, prosím. Pokračujte, prosím. Trochu rychleji.
Vítejte u podcastu Jen vraždy v budově. Řešíme skutečné zločiny.
- Jsem Charles-Hayden Savage. - Vražda?
Vrah musel projít kolem recepce.
Není to tvoje vina. Jedna vražda za 30 let.
Čtyři?
Zlato, nebudu ti lhát. Čtyři vraždy jsou hodně.
Víš, možná bych měl požádat o pomoc.
Jo.
Dobře, Randalle. Dnešek je velkým dnem výcviku.
Začínáš v šíleném týdnu.
Máme tady svatbu.
Svatbu?
Bude tam DJ, nebo kapela?
Fušuju do toho.
Basa. Na tu hraju.
To mám v životě v plánu. Nechci dělat portýra.
Bez urážky.
Neotvíráš jen dveře lidem.
Posíláš je do světa a vítáš je zpátky doma.
Nesmí ti unikat detaily. Ani ty nejmenší.
ARCONIA KNIHA NÁVŠTĚV
Jsou v ní roky poznámek.
- Co je to? - Nic.
Když přijde chlap s bílou gardénií, nemluv s ním.
Ten je můj. Nechceš se zaplést, jasné?
Dobře.
Při práci tady uvidíš všechno. Jak na tom jsou dobře, i opravdu špatně.
Když budeš mít štěstí jako já, ani se nenaděješ a zamiluješ si to tu.
V těchto budovách už dávno mohli přejít na automatické dveře.
Ale nechali si portýry. Jsou věční.
Při této práci se stáváte součástí sdíleného příběhu.
Příběhu budovy a všech lidech uvnitř.
Na naší prosté roli je něco důležitého.
Těžko se to popisuje, ale asi byste cítili, kdybychom tu nebyli.
LESTER COLUCA JAK? – KDO HO ZABIL?
Je to bizarní.
Nemůžu uvěřit, že je pryč.
Dorazila policejní zpráva.
- „Nehoda“? - „Nehoda“?
Naplnil krví fontánu
v nejvražednější budově v New Yorku a má to být nehoda?
Vraždu jsme si jen namlouvali?
Věř tomu nebo ne, Mabel, ale většina starých umírá.
My mladí bychom to u Charlese měli očekávat do dvou až čtyř let.
Prosím? Podle doktora mám klidovou tepovku jako kravička.
Hovězí má čtyři žaludky, ale jen jedno srdce, zůstává v klidu.
Nebo ho zabijeme rovnou.
Je to divný.
Jasně, někdo by tady mohl jenom tak umřít.
Takže není co řešit?
V pořádku.
Není co řešit.
Jsem chlap, co držel dveře.
My portýři se nedereme do popředí.
Víte, co jsem vždycky říkal?
Co to vždycky říkal, když nám držel dveře?
- Až po vás. - Až po vás.
„Pozor, schod.“
- „Pozor, schod.“ - To je ono.
- Jo. - Bože.
Už jsem toho namluvil dost.
Musím jít pracovat.
Ciao.
České titulky Tomáš Slavík