Minule jste viděli...
Pobíhá nám tu zabijáckej mantid.
Povolala jsem agentku Jules Gardnerovou, aby nám pomohla s vyšetřováním.
Tohle odpovídá řádění sériového vraha.
Určitě ho co nevidět chytneme.
Zabila jsem mantida. A sežrala jeho vnitřnosti.
- Vezmu si dvě krabice. - Tohle je taky tvoje.
Ani ten implantát nepotřebuješ.
Sledujeme tě i tak. Jsme všude.
Až se šediváci ukážou, budeme o nich vědět.
Dala jsem dovnitř kamery.
Nevím, kde je.
Seznam se se svými dětmi.
Heather, já jsem skutečně člověk.
Cože?
Zasloužíš si to, co jsme měli předtím.
A to ti už nemůžu poskytnout.
Běh existuje ve vesmíru miliardy let,
jako nutná součást přežití.
Moderní lidé také běhají, ale říkají tomu jogging.
Kdyby lidé z pravěku viděli,
jak běháme pro zábavu,
tak by se smáli a smáli, až by ten smích
přilákal mamuta, kterýho by pak snědli.
Vypadni z tý silnice!
MRTVEJ TÝPEK
Můj soused mimozemšťan S04E05 - Člověčenství
Nejdřív kafe, potom řeči
Protože mají lidé omezenou mentální kapacitu
a špatný zrak, musí si věšet na zeď připomínkové cedule.
Jak jinak by si zapamatovali, kde se nachází ta obří masa vody?
<- JEZERO
A když umíte ukázat ostatním, že váš život je lepší, než jejich,
tak jste vyhráli soutěž v člověčenství.
FootGuy1172 mi už dal lajk!
Dělám všechno to, co ostatní lidé.
Tak proč se cítím uvnitř tak prázdný?
Cítí se tak všichni lidé, když jsou sami?
Vymyslel jsem na to slovo, samo-nemoc.
Myslím, že spousta lidí je samo-nemocných.
Proto taky věří na mimozemšťany.
Utěšuje je myšlenka na to, že nejsou sami.
A přesně proto vytvořil Peter Bach
podcast jménem Lovec Ufonů.
Jak víte, Peter nás minulý rok opustil
a já jsem hrdá na to, že můžu nést jeho odkaz.
Jsem Liv Bakerová.
A vítejte u mého podcastu, "Ufoní Krekr,"
kde budu mluvit o ufonech
a také o nejlepších kombinacích sýrů a krekrů.
Dnes ochutnávám rozmarýnové pšeničné krekry
s Vermontským kozím sýrem a probírám pátrání
po synovi Petera Bacha, Robertovi.
Ale nejdřív pár slov o našem sponzorovi.
Ahoj, fanoušci ufonů.
Možná není Měsíc ze sýra,
ale náš Vermontský prémiový tácek je.
- Krekr? - Ale ne, díky.
V komoře si ňamky nedávám.
Nechávám si je na večerní zobání.
Co to vyvádíš?
Nahrávám podcast, v kterém
se snažím najít Peterova syna Roberta.
Sbalím si to a vypadnu.
Ne, ne, ne.
Klidně zůstaň.
Já jdu do Padesátdevítky.
Myslím, že je dobře, že to děláš.
Jako, tohle všechno...
To s těma ufonama, je nějak propojený.
Možná, až najdeme Roberta, tak najdeme i Josepha.
Jo. Dobrá práce, zástupkyně.
Jsem moc ráda, že to od vás slyším
a že mám ve vás v tomhle ohledu parťáka.
Jo.
Páni, páni! Pomalu, zástupkyně!
Nečetlas nový nařízení? V komoře se nesmíme objímat.
Kdepak. Velký ne, ne!
Ne, ne, ne, ne.
Ne, ne.
Hned jsme zpátky. Díky moc!
Lidé jsou jako zvířata.
Také se stahují na společenská místa.
Proto se barům říká osvěžovny.
V Irsku je jim říká kostely. To aby manželé
nemuseli lhát svým ženám.
Kohopak to tu máme? Doktůrka.
Jsi taky samo-nemocen.
Sednu si k tobě a schováme se spolu
před tou mrazivou, prázdnou bolestí samo-nemoci.
Jestli chceš říct, že jsem opuštěnej, tak to se pleteš.
Na mě spolejhá celá komunita.
Kdybych neměl svý zásady,
tak dostávám pití zdarma.
To bys dostal, i kdybys měl minisukni.
Koukám, žes objevil sociální média.
Dala jsem si tě do sledování. Nemáš zač.
Ruším sledování.
Hele, máte tu ještě to suprový karaoke,
co bylo na Důlních oslavách?
Proč? Je potřeba uplatit soudkyni, nebo tak?
To je směšný.
Ta kategorie se jmenuje Osmdesátkový balady.
Osmdesátkový balady.
Hele, doktůrku. Mrkej na to!
Zdá se, že ta dáma má oči jen pro tebe.
Já už jedny oči mám.
Běž si s ní pokecat. Řekni jí, že jsi doktor.
To ženský milujou.
Možná to je odpověď na mou samo-nemoc.
Udělám to, co dělají lidé.
Najdu si partnerku, aby se mě do konce života snažila napravit.
Ahoj.
Jsem Harry. Jsem zdejší doktor.
Vím dost o doktorování.
Vážně? Jsem Lydia.
Pracuju v knihkupectví.
A vím toho hodně o knížkách.
A poznám fešáka, když ho vidím.
Fešáka? To jako já?
Já ti nevím. Dřív jsem si to myslel,
ale poslední dobou si nejsem jistej tím nosem,
a tou kůží na krku.
Takže doktor, jo?
- Baví tě to? - Ani ne.
Ale bavilo by, kdybychom byli pár.
Jakpak to?
Protože doktoři jsou dobří v sexu,
neb viděli spoustu vagín.
Cože?
Doktoři vídají tak moc vagín.
Přisahám, že ani nezhoupneš stetoskopem,
a už máš v ordinaci
nějakou vagínu.
Dneska ráno přišla ženská...
Bum! Vagína.
Tak jo, kámo.
Akorát jsme tady s kámošem na odchodu.
Vypil se do blba.
No tak, chlape.
Co tě to napadlo, mluvit o vagínách?
Jen hledám partnerku, abych už nebyl osamomělý...
Samo-samělý...
Jsem osamělý.
Ale takhle se to nedělá, jo?
Jestli chceš něco skutečnýho, tak tomu musíš dát základy.
Dát si na čas, jako já s Lenou.
Ale ne zas tak moc, abys neskončil v kamarádský zóně.
Co to je?
Co je kamarádská zóna?
No, představ si, že stojíš před krámem s dortíkama, jo?
Fronta je fakt dlouhá, ale ty počkáš,
páč ty dortíky jsou boží.
Ale když konečně přijdeš na řadu,
tak dortík spí s někým, kdo tam vklouzl zadním vchodem.
Díky.
Jdu říct Lydii, že bych do ní rád vklouzl zadem.
Ne, ne, ne.
Na Lydii raděj zapomeň, jinak zavolá cajty.
Nechci tě zatýkat.
Pořád mám ještě půlku piva.
Bože, slituj se.
Ahoj. Propásla jsem tátovo vystoupení?
Jen první půlku.
Ale i přesto vypadáš tak nádherně.
Říkala jsem ti, že psa mít nebudeme.
Jo, pravda. Promiň.
Já už napsala žádost do útulku v Jessupu, takže...
- Ne. - Jo.
- D'arcy. - Hups.
Ahoj kluci, byli jste skvělí.
Stála jsem vzadu v davu.
Jdeš akorát.
Možná bys mohla tátovi domluvit.
Dobrá. Copak?
Už si odříkáš i koláče?
Jen dort a sušenky. Koláč nikdy.
Vidíš? S Harrym jste si podobní víc, než si myslíš.
Co měl Sampson na mysli?
Zapsal naši kapelu na nějakej festival
a oni nás vzali.
Teď si myslí, že tam s ním jen tak odjedu na týden, jako kdyby nám bylo 19.
- Tati, to je skvělý! - Vážně?
Protože mi není 19. Je mi 119.
- A mám práci. - Jsi si jistej?
Měl bys jet.
Na jídelnu můžu dohlídnout já.
- Ty už máš práci. - Jo.
Klinika je od jídelny, co by kamenem dohodil,
což vím od té doby,
co se D'arcy opila
a vsadila se před jídelnou s nějakým chlápkem,
že trefí kliniku kamenem.
Oceňuju to, ale ne, díky.
- No tak. - Fanoušci čekaj.
Musím se připravit na druhou půlku.
Tak jo.
Nemůžu tomu uvěřit.
On mi nesvěří jídelnu ani na jeden týden.
Vždyť je to hned naproti klinice.
Co by kamenem dohodil.
To jsem mu řekla.
Někdy mi přijde, že mě pořád
vidí jako malou holčičku, co sedávala
u kasy s pastelkama, než jako dospělou ženu,
která má práci a vlastní život.
- No, sdílíš ho se mnou. - Ne, když přivedeš psa.
Asto! Asto.
Asto!
Asto, vezmeš si mě?
Cože?
Pes už nevypadá tak blbě, co?
Dvě žádosti od mimozemšťanů v jednom měsíci.
Normální chlap se o mě ani neotře,
ale najednou jsem magnet na ufony.
Já už nejsem ufon.
Jsem prostý muž, co chce vklouznout zadem do prosté ženy.
Cože?
Ne, hele. Nevadí.
Díky za ty kytky, ale proč ta žádost o ruku?
Protože nechci být sám.
Harry.
Když jsem měl Heather a svoje ptáčata, přišel jsem si plný.
Přišel jsem si kompletní.
Odešli.
Ale...
Já pořád chci rodinu.
Vždyť máš rodinu. Máš Bridgeta.
Vím, jak moc ti na něm záleží.
- Mám rád Bridgeta. - Jo.
Po ránu bývá roztomilý.
A někdy ho chci jen tak praštit do krku.
Tak mi otec vyjadřoval náklonnost.
Aha, dobře.
No, možná bys s ním mohl trávit víc času.
A odnést tyhle kytky zpátky do květinářství.
Nejsou z obchodu. Vzal jsem je z hrobu.
Asta má pravdu.
Spojení, které mám s Bridetem je stejné, jaké bych měl s družkou.
Dokud jsem byl ufonem, tak otcovství spočívalo v tom,
že necháte potomka v zamrzlé pustině
a občas ho kopnete do ksichtu.
Ale teď mám pocit, že je potřeba mnohem víc.
- Připravený? - Na co?
Sledujte! Sledujte!
Haló?
Děláš si prdel,
žes zase vyhrál.
- Chceš znova? - Směšný.
- Haló? - Měls to tak tak.
Tohle může vyjít.
Není lepšího způsobu, jak se družit,
než se seznámit s jeho kamarády.
Bude to švanda.
Co je to za dědka?
Bridgetův táta.
Pořád si myslím, že si to alespoň trochu užijeme.
Čau.
Věděls, že má Liv podcast?
Jo.
Myslím, že je o Lovci Ufonů.
Vysílá ho z komory na zásoby.
V jedné epizodě je dokonce slyšet,
- jak hledám sponky. - Poslouchej.
Sklízí ufoni naše duše?
To nevíme, ale na Smithově Farmě
- sklízíme tu nejčerstvější zeleninu. - Tohle ne.
I když s námi Lovec Ufonů již není,
pátrání po jeho synovi, Robertovi, pokračuje.
Zdá se, že ho unesli z matčina lůna ještě před tím,
než se narodil.
Zní ti to povědomě?
Asi bychom si měli s Liv promluvit.
Jsi si jistá? Já myslel, že se to Mike nesmí dozvědět.
Mike ne. Jen Liv.
Říká tam, že má informace,
které nemůže veřejně sdílet.
Možná je to něco, co nám pomůže najít dítě.
S těma malejma ufonkama, co nás sledujou,
to začíná být dost nebezpečné.
Nejsou to ty sušenky od ufonek?
No, pořád jsou to sušenky.
A já na to, "Hezkej pokus."
Moje máma by něco takovýho nikdy neudělala.
Znám párek Decathroidů,
co by nesouhlasili.
Já ti zdecathroiduju tvoje třetí oko, jestli nezmlkneš.
Dobře. Klídek.
Hele, pointa je, že loď explodovala
a já vyhrál 40 milionů sonirů.
Bum!
To je asi šest americkejch dolarů.
Přestaň mě ztrapňovat!
Cože?
Nedělej na mě ty ksichty.
Prostě změníme téma, jo?
Mluvme třeba o sportu.
Lidský sporty jsou nuda.
Nikdo při nich neumírá.
Proč se bavit o míčový hře, když ten míč ani nehoří?
Protože o tom je zdvořilostní konverzace.
Předstíráte, že vás zajímá, co říká ten druhej.
Jo, i když je to nudný.
Jako ty teď.
Moc vtipný.
Z olivy je jí ten obal, ne pecka!
A tvoje tričko není kapesník.
Kámo, tohle je pokr, ne čajovej dýchánek.
Pokr to přestal bejt ve chvíli,
kdy mi došlo, že mi čtete myšlenky.
Podvádíte!
My nemůžem za to, že jsi teď člověk.
Přestaňte s tou telepatií!
Abyste věděli, jste fakt nepříjemný hosti.
Klid. Nebuď takovej prudič.
Jak se opovažuješ.
To je slovo mý generace, jo?
Vy nemáte dovoleno tohle slovo používat.
To by stačilo. Konec hry.
Všichni ven!
'Sný, taťuldo.
Půjdeme ke mně. Mám nový akvárko.
Super. A stůl si bereme sebou.
- Páčko, Humáku! - Tak to ne!
To je urážlivý slovo!
To mě nezajímá.
Takovýhle kamarády nepotřebuješ!
Máš mě. Jsem tvůj otec.
Nic víc nepotřebuješ.
Stojíš za prd!
Počkej. Opovaž se odejít!
Ne, že bouchneš dveřma, mladý muži!
No do hajzlu!
Dobré ráno.
Copak tu děláš?
Někdo musí dohlédnout na jídelnu, zatímco budeš na festivalu.
Asto, tohle jsme probírali.
- Máš práci. - Ano.
A zvládnu oboje.
Otevřu jídelnu,
pak mrknu na kliniku a zase se sem vrátím.
Je to skvělý na kondičku.
- Asto. - Konec řečí, ano?
Ty tam pojedeš.
Brzo z tebe bude stařešina.
Tohle slovo na mě vůbec nevytahuj.
Do stařešiny mám daleko.
No, zas tak daleko ne.
Pak budeš muset vést modlitby,
uctívat naši půdu,
a na výlety ti nezbude čas.
Teď ještě vypadáš jako rocková hvězda.
Tak jí buď.
Už jsem kapele řekl, že nejedu.
No, a já jim řekla, že jedeš. Jo?
A zatímco budeš pryč, tak se já postarám o jídelnu.
Pomáhala jsem ti tu celý život.
- Vím, jak to tu chodí. - Kdy se vozí zásoby?
V úterý a ve čtvrtek.
Řidič se jmenuje Hal.
Dokonce mám jeho číslo, kdyby nastal problém.
Rozpis směn kuchařů a číšnic je v kanceláři.
Peníze se nosí do banky každý večer a výplaty jsou v pátek.
To ujde.
Užij si to.
Nic v něm není.
Je to jen gesto. Zabalit si musíš sám.
Rockový hvězdy si nebalej samy.
A už ti to stouplo do hlavy.
Nesnášim tenhle trapnej lidskej převlek.
Moc si stěžuješ, Bridgete.
Vždyť svůj lidský převlek nosíš pořád.
Měls ho přece včera.
Jen proto, že jsem si musel jít koupit náplň do vaporizéru.
- Říkal jsem ti, že ti to škodí. - Tohle je na prd!
Vážně je na prd, když chce otec trávit čas se synem?
Počasí je příšerný. Moc fouká.
A ty mrzneš.
A z těch vln mi je blbě.
Já nemrznu. Je mi teplíčko.
A blití je prospěšný.
Když to hodíš do vody,
tak to přiláká rybičky.
Zdravím. Jak vám mohu pomoci?
Ahoj.
Vyplnila jsem žádost o adopci psa na vašich stránkách.
Ruby?
Nepřišla mi odpověď, tak jsem si řekla,
že se stavím a vyzvednu si ji.
Já jsem D'arcy Bloomová.
Tak já se podívám.
Asi se to zatoulalo.
Jsme trochu zahlcení, takže...
Omlouvám se, ale vaše žádost byla zamítnuta.
Cože?
Podle počítače nemáte dobré reference.
To si děláte legraci.
Na to, komu svěříme naše psy, máme přísná pravidla.
Ale občas nám počítač vyhodnotí jako problém
i naprosté maličkosti, jako...
Zatčení za opilost na veřejnosti,
zničení sochy na školním pozemku.
To byla jen taková studentská srandička.
Bylo to před dvěma měsíci.
Neříkala jsem, že jsem tam studovala.
Chceme si být jisti, že dáváme naše psy
do lepších domovů.
Lepších? Jako, než je psí útulek.
Ano.
Takže mi tu říkáte, že nejsem dost dobrá,
abych měla psa?
- Je mi líto. - Koho?
Mě, nebo toho psa?
Asi obojího?
Páni! To je pěkná blbost!
Tohle místo je pěkná blbost! A vy to víte!
Já vím.
Co mám udělat, abych prošla?
Chcete, abych panáčkovala?
- Ne. - Blbost!
Ahoj, Susan. Už víš, co si dáš?
Ty tu nemáš být.
Jen zaskakuju za tátu, když je mimo město.
A hele, bereš řádně svoje léky?
Na cholesterol a cukrovku.
- Každý den. - To je dobře..
Tak jo. Co si dáš?
Dvojitý cheeseburger s hranolkama a čokoládový shake.
No... Napadlo tě někdy, že kdybys tohle nejedla,
tak bys nemusela brát ty prášky?
A tebe někdy napadlo, že je beru, abych tohle mohla jíst?
Co bys řekla na pěkný salát,
kuřecí prsa bez kůže a neslazený čaj?
Řekla bych, "Kdy se vrátí Dan?".
Ahoj, Jay.
Promiň, ale dneska nemáš směnu.
Jo, volal Dan.
Požádal mě, abych ti přišla pomoct.
Já to zvládám. Nepotřebuju pomoct.
Tak můžeš jít.
Říkal, že to řekneš, a prý mám zůstat.
Paráda.
- Když mi nevěří, tak proč se prostě nevrátí? - Možná by měl.
Ještě slovo, Susan,
a dostaneš kapustu se sklenicí vody.
Neměla bys plánovat svatbu?
To to ví každej?
Takže to je celý?
Končíte s vyšetřováním?
Od poslední vraždy uplynulo hodně času. Vrah se nejspíš přemístil.
Takže FBI přidělila případ pobočce v Seattlu.
Co když se ten mantid nepřesunul?
Cože to? Jaký mantid?
Jakej mantid? Tys jí to neřekla?
Ne, neřekla. A ty bys taky neměl.
Tak jo.
Neřeknu ani fň.
Myslím, že vrahem je obří kudlanka, která žije v horách.
A podle mýho nikoho chvíli nezabil, páč nás chce svést ze stopy tím,
že se teď živí vysokou.
Viděl jsem to na vlastní oči. Obouma.
A myslím, že ta věc je pořád tam a jen vyčkává.
No, budu to brát v potaz.
Ne, nebudete.
- Ne. - Vidíte?
Jako bych věděl přesně, co řeknete,
páč jsem jasnovidec.
Já myslím, že my...
Jo.
Bychom se měly ještě...
- Ano. - Někde stavit.
Takže...
Debra říkala, že mě chceš vidět.
Ano, ano.
S Kate bychom tě rádi pozvali na večeři.
Vážně? Super.
John si nedávno zoufal, že nikam nechodíme.
Jo.
Akorát tohle není úplně tak pozvánka s doprovodem.
Ale vy dva tam budete, ne?
Jop, jop.
Ale my oba tam žijeme, takže to se nepočítá.
Kdyby to bylo s doprovodem, tak bychom si museli přivést vlastní rande.
Víš jak? To by bylo divný.
To by byl trapas.
Víš, je docela divný, že to vůbec navrhuješ.
- To jsem neřekla. - To neva.
Jo. U večeře se tomu zasmějeme.
Já se tomu směju už teď.
- Fakt moc. - Já ještě víc.
Ruší naše vyšetřování.
Ta roztleskávačka si myslí, že se vrah přesunul.
A moji teorii s mantidem nevzala.
Potřeboval jsem podpořit. Cos dělala u Bena?
Pozval mě na večeři.
Myslím, že s Kate chtějí něco probrat.
A myslím, že se to bude týkat ufonů.
Fakt? Paráda.
Možná získáme nějaký odpovědi.
V kolik máme dorazit?
Chtějí, abych přišla sama.
A co Ben řekl na to, kdyžs řekla, že si mě tam žádáš,
páč beze mě jsi naprosto ztracená, nekompletní lidská bytost?
To jsem neřekla.
Něco mí říká, že to mám za to, že jsem tě v té komoře neobjal.
Jestli chceš tak moc chytat ryby, tak ukazovat na ně klackem nebude
ten nejlepší způsob.
O to tu nejde.
Lidé při rybaření nemluví o chytání ryb.
Mluví o tom, jak jim to nejde.
Ale kruci.
Vypadá to, že dneska nějak neberou.
Ty svině... svině ploutvatý.
Pravdou je, že potřebuji, aby Bridget zůstal v lidské podobě,
protože nemám ani páru,
jak se s ním sblížit, když je v té mimozemské.
Ne. Takhle se to nedělá!
Hele, hele! Nedávej si to do pusy!
Zahoď to! Takhle se to nedělá!
Ne! Vrať to.
Ne, nesmíš! Takhle ne!
Co máš za problém?
Snažím se s tebou sblížit.
Je snad špatné, když lidský otec,
který býval mimozemšťan, chce, aby jeho polomimozemský syn
byl také člověk?
Cože?
Už nejsem mimozemšťan.
Potřebuju, abys byl člověk.
Ale takovej nejsem.
Jsem obojí.
A jestli se ti to nelíbí,
tak si najdi nějakýho lidskýho kluka.
Ne, Bridgete... Tak jsem to...
Ne, ne! Bridgete!
Takovej dobrej plavec to je.
To pohyby rukama.
Dobrý zprávy.
Adoptuji tě.
Co tu děláš? A proč jsi v mý posteli?
No, od tý doby, co jsem člověk,
tak snadno prochladnu.
Jako když mně byla zima
a tys mi říkal "rozklepaná čivavo"?
No, to protože jsi byl na ježka,
a byls roztomilej. Proto jsem se rozhodl, že tě adoptuju.
Dám ti dobrý domov.
Proč bych to měl chtít? Ani tě nemám rád.
To je lež. Miluješ mě.
Pamatuješ, když jsem tě použil jako otoman?
To byla taková švanda.
Pro tebe. A tenkrát to bylo jiný.
Jako jo, byls na mě hnusnej, a párkrát ses mě snažil zabít,
ale alespoň jsi byl ufon.
Teď jsi jen staroch,
člověk, a to ani ne dobrej.
Jak to, že nejsem dobrej?
Správňáci se nevkrádaj malejm klukům do pokoje,
nevlezou do jejich postele a neříkaj, "budeme kámoši".
Je to divný. A nejspíš i nelegální.
Fajn.
Já půjdu.
Možná ty jsi tu ten divnej.
Napadlo tě to někdy?
Hnus.
Co je?
No, prochladnu a pak je mi zase vedro.
Bejt člověkem je na prd.
Tak jo.
Promiň, že to trvalo.
Máme málo lidí, tak jsem tě šoupla
za ostatní, páč jsi kamarádka
a věděla jsem, že to pochopíš. Co je?
Trochu studený.
- Co když ti je dám zadarmo? - Tak to jsou akorát a výborný.
Melissa volala z kliniky. Maj tam zlomeninu a máš se vrátit.
Tak ať mě zastoupí Ellen. Měla by to zvládnout.
Můžeš mi to přihřát?
- Dejchej. - Proč?
Díky tomu bych byla jen o to dýl naživu.
Ta číšnice vypadá úplně stejně, jako Asta.
- Jasně. - Páni.
Jak to šlo s tím psem?
Docela dobře.
Jmenuji se Bernice.
Pocházím z lepší společnosti.
A ráda bych zakoupila psa
jménem... Třeba Ruby.
Pejsci si zaslouží bohaté páníčky.
A já mám přehršel peněz.
Psovi mohu koupit cokoliv.
Jako jídlo, víno.
Budeme mít obojky s našimi iniciálami.
Budeme sedět za volantem a dělat, že řídíme.
Ruby si zaslouží nádherný dům ze zlata.
Tys ho nedostala, že ne?
Dozajista ne. Ne.
Nevyšiluj.
- Rozbila se lednička. - Bože.
Lednička bude muset počkat,
protože teď musím vyřešit zlomenou nohu.
Madam? Omlouvám se,
ale vypadáte úplně přesně, jako někdo, koho znám.
Jako...
Sprosťanda.
Díky za pozvání.
Naposledy jsem byla na večeři pořádané
fanoušky Murder Mystery.
Budu hádat.
Vyřešilas to hned a zkazila tak večer ostatním?
Věděli, že jsem policistka, když mě zvali.
No, tohle je jen obyčejná večeře.
Žádné záhady řešit nebudeme.
Jen tři přátelé, co si povyrazí.
Přesně v to jsem doufala.
Kruci.
Čau.
Nevěděl jsem, jestli se u vás zvoní, nebo klepe.
Takžes neudělal ani jedno. Vítej.
Jo, soráč, že jdu pozdě.
Nevěděl jsem, co bude k jídlu, tak nesu kuře.
No, my vlastně máme kuře.
Paráda!
Takže jste si vzali k srdci tu
moji poznámku z minula, když byla jen polívka?
Přinesl jsem nůž na to kuře.
Nože máme taky.
No, když jde o jídlo, preferuju vlastní nože.
Spousta amíků ani neví, jak správně nůž nabrousit.
Mrkejte na to!
To myslíš vážně?
Nikdo nechce špatně ukrojený maso, jo?
Tady to ale mňamózně voní.
Zvířecí útulek
Jo.
Musí tu bejt otevřený okno, nebo tak.
Stejně mě k tomu donutili.
Když si odsud Ruby odvedu, tak to snad není ani krádež.
Je to záchranná mise.
Jo, přesně.
Tak jo. Vydrž, vydrž, vydrž...
Můžeš.
Cože? Jak to, že to není 1234?
Tys myslela, že to zabere?
Všichni používaj 1234, aby si to nemuseli pamatovat.
To myslíš, že tu pracuje Einstein nebo co?
Dej mi kreditku.
Jasně, velitelko.
Tady máš, šéfová.
Je tam.
Jo, přesně tak.
Kruci.
- Promiň mi to. - To neva.
- Je to tvoje karta. - Cože?
Proč máš moji kreditku?
Pamatuješ, jak jsme byly tuhle u tebe doma?
Řeklas, "Co je moje, to je tvoje."
Tak jsem si vzala tvoji kreditku a sprchovej gel.
Cože? To nebylo myšlený tak, že mi máš ukrást identitu.
Vytáhnu ji.
Tak jo.
Nemůžu...
Já to zkusím.
Pusť mě k tomu.
Mám drobný ručky.
Tak jo, sleduj.
Tak jo. Dělej, dělej.
- Skoro. - Ještě kousek.
- Uvízla jsem. - Nemůžeš uvíznout.
- Zasekla jsem se. - Ne, ne.
Zaber.
Tahej.
Judy, první pravidlo vloupání zní
"Nenechávej ruku ve dveřích."
Není to vloupačka, dokud něco nerozbiješ.
Vysvobodím tě.
Kreju ti záda, holka!
To dáme!
Teď je to vloupačka! Zachraň se!
Běž! Utíkej!
Já budu v cajku.
Dones pilu!
- Pilu? - Nebo nůžky na plot.
Je to tvoje ruka.
Strčím ruku dovnitř a pomůžu ti ven.
A až budeš volná, tak...
- Tak jo. - Chytni mě.
Chytám a tahám.
Dokážu si představit, že kdyby existovala planeta
jen s jedním obyvatelem, tak by se cítil sám.
Ale na Zemi jsou miliardy lidí.
Tak jak to, že se někteří z nich cítí opuštění?
Bridgete, jsi to ty?
Ohlas se!
A jestli se chceš kamarádit, tak říkám "ano".
Harry?
Petere?
Ty nejsi mimozemšťan.
A ty nejsi člověk.
Asi máme co dohánět.
Proč jste přišel?
Chtěli si promluvit.
Teď mi nic neřeknou.
A jestli jo, tak to bude nejspíš zavádějící informace.
Víš ty co?
Asi myslíš dezinformaci, protože, víš,
zavádějící informace je, když...
Nezájem.
Hele, ty si myslíš, že bych sem přišel pro informace
jen tak bez plánu? Nebo kuřete a porcovacího nože?
Myslela jsem na to, ale teď už ne.
- Neuvěřitelný. - Že jo.
Kdo se sám takhle pozve na večeři?
Jo, to taky. Ale ten nůž je neuvěřitelnej.
Je to jak krájet polárkáč.
Hele, můžeš se dívat na mě?
Co budeme dělat?
To se na to vykašleme
- a promluvíme si s Liv jindy? - Ne, ne. Mělas pravdu.
Naše dítě tam někde je a my potřebujeme informace.
Nemůžeme si dovolit čekat.
Tak jo. Nějak zabav Mika a já promluvím s Liv.
Chápu. Jo, a Kate?
Jo?
Dej na můj seznam vánočních dárků brousek na nože.
Ale. Tys otevřel další víno?
No jo. Snad to neva.
Nejsem zrovna znalec.
Tak jsem si nebyl jistej, jestli to není nějaký z vašich svátečních vín.
A přesto jsi trefil to nejdražší.
No víš, lidem se líp mluví, když u toho pijou.
V DC jsme čapli podezřelýho
a po cestě do basy jsme se stavili v baru,
kde jsme ho pěkně rozvláčněli, aby mluvil.
Nejsem v uniformě, takže jsem to neslyšela.
Jo, tak šup. Pijeme.
Hele, víš co by byla zábava?
Kdybych ti ukázal svoji sbírku svíček.
Ne, díky. Svíčky nemám rád.
Zlato.
Promiň,
ale co přesně tě netankuje
na malém, magickém ohýnku,
který prosvětluje životy lidí
už tisíce let?
Já to takhle nevidím.
Jako, žárovky vynalezli už před víc, jak sto lety.
Tak na co svíčky?
Kvůli romantice?
Náladě? Oslavám?
- Rituálům? - Jo.
- Zdraví, pěkný vůni... - Víš ty co?
Zníš, jak reklama na svíčky.
Chceš znát pravdu?
Svíčky nesou smrt, jo?
Páč vim jistě, že Husa
neupálili klackem s žárovkou na konci.
Že jo?
No, tak to hodně štěstí se sfoukáváním žárovek o narozkách.
Zase špatně.
Já je nesfoukávám.
Jako správnej chlap je típám prstama.
Kéž by mě někdo zabil klackem se žárovkou.
Úplně ti rozumím.
Takže můj syn byl na Měsíci?
Ano, a pak ve Vegas.
Aha. No, asi se mi víc líbil ten Měsíc.
Doufám, že nešel na nějakou tu hanbatou show.
Promiň, že nevím, kde je teď.
Ale ve vězení byl na mě a Bridgeta moc hodnej.
Jak se má tvůj kluk?
Nenávidí mě.
To určitě není pravda.
Chtěl jsem se s ním skamarádit, a on nechtěl.
Nikdo nechce.
Podle mých zkušeností se lidé rádi přátelí s těmi,
co jsou se sebou spokojení.
Proč bych měl bejt se sebou spokojenej?
Jsem trapák bez kamarádů.
Když jsi byl ufon, tak ses měl rád.
Protože jsem věděl, jaké to je být ufonem.
Ale já už ufon nejsem.
A necítím se ani jako člověk. Nejsem ani jedno.
Ne.
Jsi obojí.
Podívej se na mě.
- Snažim se, ale je to těžký. - Já vím.
Jsem robot.
Ale cítím se jako člověk.
Máš z obojího půlku.
Ne, ne půlku.
Mám 100% z obojího.
Špatně počítáš, obzvlášť na robota.
Jsem vše, čím jsem byl, a vše, co jsem teď.
Ty jsi teď obojí, člověk i ufon.
A to je dobrá věc.
Snad máš pravdu.
Hlavně si pamatuj,
že jediná osoba, která ti vždy bude na blízku, jsi ty sám.
A až ti to bude stačit, tak nikdy nebudeš sám.
A teď jdu najít syna.
Hodně štěstí s tím tvým.
Díky.
Musíme se prohodit.
Já si vezmu Liv. Ty zaměstnej svíčkohejtra.
Teď se na něj nemůžu ani podívat.
Myslíš, že ji rozmluvíš?
Prostě zaměstnej Mika.
Máš mý svolení použít ženský vnady.
Mý ženský vnady?
Jo, trochu toho...
Zajisté, Bene.
Uvidíme se v roce 1958.
Asi potřebujeme novej plán.
Jo.
Je divný, že je nerozmluvilo vaše urážení jeho koníčka.
Svíčky nejsou koníček.
Je to zdroj světla.
Prej svíčky jako koníček...
Ale...
- Co? - Pojď sem.
Hele, hele. Podívej se na to.
Malá kamerka.
Kruci.
Celou dobu se snažíme odhalit jejich tajemství,
a už to víme.
Jsou to swingeři.
Cože? To ne.
Napadá tě jinej důvod, proč si domů dávat skrytý kamery?
Asi tak padesát.
Jen se mi nezdá, že by Ben s Kate pořádali swingers párty.
Že by Kate?
Určitě Kate.
Ben si nesundá tričko ani u bazénu.
Lidi nejsou nikdy takový, jaký je čekáš.
Věř mi.
Setkal jsem se už s tolika úchylkama, že by to stačilo na celej život.
- To, když jste byl ve Vice? - Ne, v Tampě.
Kdo si dá drink po večeři?
No já vlastně...
- Bože, to jsem nešika. - Bene.
Vezmi Liv do koupelny
a očisti to, než to zaschne.
- Jo, sundáme ti tu košilku. - Jo.
Já nejsem swinger!
Cože?
Nedělejte blbý.
Našli jsme tu skrytou pidikameru.
- Bene? - Co je? Já ji tam nedal.
- Ani já. - Tak kdo?
Bože můj. Bene!
- Co? - Ty holky se sušenkama.
Jaký holky se sušenkama?
- Do našeho domu? - Já vím.
- Jaký holky se sušenkama? - Ufoni! Ty, co nám unesli dítě!
- No páni. - Jo.
Krádež a vloupání.
No, bylo to jen vloupání.
A ani jsme nebyly uvnitř.
Nechtěla jsem, aby to dopadlo takhle.
Prej můj životní styl není pro psa vhodnej.
Tos jim ukázala, co?
Jo.
No, teď mám stání u soudu.
- Půjdeš tam se mnou? - Potřebuješ odvézt, co?
- Minulej tejden mi dali botičku. - Bože. Jak jinak.
- D'arcy... - Já vím, já vím.
Nemusíš nic říkat. Já vím.
Tak jo. Fajn.
No, skvělý.
Opravář ledničky se zpozdil.
Budu ti dělat společnost, dokud nezavřeš.
Počkej. Nosíš peníze z baru do banky?
Můžeš tam hodit i moje?
Jo. Dávej, dávej.
- Díky. - Vidíš?
Jsem dobrej člověk. Zasloužím si psa.
Teddy, dáš mi whisky se sodou?
Jop.
No, alespoň ti vrátili kreditku, tak nám můžeš zaplatit pití.
Jo, a kecky ti vrátim zejtra.
Ty jsou moje?
Jo.
Ale neboj,
nenosim žádný potivý ponožky.
Mám v nich holou nožku.
Super.
Stejně je to chyba toho útulku.
Jako, dyť jsme toho psa chtěly zachránit.
Že jo? Přesně to jsem řekla Astě.
Ale nevzala to.
Co říkala?
Nic.
Dívala se tím způsobem, kdy mlčením řekne všechno.
No, je mi fuk, co neřekla.
Měla by to vzít zpátky.
Jo. To neva.
Ono jí to přejde.
Jako, je toho na ní teď hodně. Tak nějak.
Každopádně, jsem dost utahaná.
Jo.
Dneska to raděj nebudu přehánět.
Ale ne.
Ne.
Ne, ne.
Sakra!
Kruci.
Astiny prachy. To ne!
Sakra! Sakra!
Jako lidé dobře víme,
kým jsme byli. A za koho se máme.
Ale už moc dobře nevíme, kdo jsme ve skutečnosti.
Zatraceně.
Třeba já vím, že jsem byl ufon.
A teď jsem člověk.
A mám syna, který je obojí.
A to jsem nakonec i já.
Jdeme na to.
Ahoj. Jsi tu brzdy.
Jo, rybařil jsem s Bridgetem.
A dal bych si koláč.
Nebo cokoliv, co nesmrdí rybinou.
Tak jo.
Dělá to ze mě špatnou vedoucí, když doufám, že nikdo nepřijde?
Ne.
To znamená víc koláče pro mě.
Myslela jsem, že vést jídelnu bude brnkačka,
víš jak?
Chtěla jsem, aby na mě byl táta hrdej.
Ale je toho na mě moc.
Jsem babrák.
Jsi babrák.
- Cože? - Ale taky jsi šikovná.
Musíš v sobě najít tu šikovnou část
a zamilovat si ji.
A pak už budeš jenom šikovná.
To docela dává smysl.
Je na tobě spousta věcí, který můžeš mít ráda.
Máš hladké, moc pěkné vlasy.
A taky jsi hodně laskavá.
Není to další žádost o ruku, že ne?
Promiň, Asto.
Teď už jsi v kamarádský zóně.
Jestlis chtěla víc, měla ses ke mně vplížit zadem
a vzít si můj věneček.
To ne, Bože. To je dobrý.
Na přátelství.
Lidské přátelství.
Harry?
Pro titulky.com - misticjoe-
www.titulky.com