Minule jste viděli...
Myslím, že vrahem je obří mimozemská kudlanka.
Vezmeme to v potaz.
- Co tu děláš? - Někdo musí pohlídat jídelnu.
- Adoptuju tě. - Ani tě nemám rád.
Je Harry Vanderspeigle ufon?
Ne.
- Takže tohle je ten novej chlap. - Žádnej novej není.
Pracujeme spolu na klinice.
Co kdybys nasedl do auta a vysmahl?
Kriste, Jimmy.
Asta mi dala peníze, které jsem měla vložit,
ale já se opila a ztratila je.
Můj život za nic nestojí. Proč v něm pokračovat?
Zabiju mantida.
A jestli ne, tak se vydám šedivákům,
pokud se vzdají starostovic potomka.
Rada přijímá tvou nabídku
a předává tvou energii vykonavateli.
Papá?
Můj soused mimozemšťan S04E07 - Problémy s taťkou
Lidská mláďata vyžadují ke svému přežití rodiče.
Potřebují citové pouto, aby se cítila v bezpečí.
A taky jistotu, že je rodiče nezabijou,
když zruší auto během své první frajerské jízdy.
Ale já nestojím o citové pouto se svým otcem.
Chci jen, aby mi dal to,
co je v té sklenici, mou mimozemskou energii.
A přestal hrabat na termostat.
Abys věděl, tak jsem hrál simulátor života na Zemi,
takže chápu "Žij a bav se".
Ale nějak nepobírám to s tím "Miluj".
Teda chlape, vážně?
To tu vytápíme celý sousedství?
- Otče... - Ne.
Říkej mi Ede, nebo pane, nebo Sire.
Tak jo, Ede. Opravdu vynikáš v chůzi a mluvení.
Docela žárlím, protože mi před mou misí
simulátor nedopřáli.
No, důvodem mohlo bejt to,
žes tu neměl vykejsnout!
Napadlo mě, že to zmíníš.
Vážně? Proč bych měl?
Jen proto, že jsi největším zklamáním v naší pokrevní linii?
Jo, možná proto.
To bylo vtipný.
Otč... Ede, Ede. Čaj!
Cože?
Jo.
Jasně. Ano, selhal jsem ve své misi.
Jo.
Ale to selhání ze mě nedělá babráka.
To mám napsané na jedné z cedulek.
Jo?
Od té doby jsem si vedl dost dobře.
Mám tenhle hezký domov, kamarády a...
A ano! Tohle...
Na tohle jsem obzvláště pyšný.
Seznam se Bridgetem.
Ne, díky. Nemám hlad.
No do hajzlu!
- Bridgete! - Hajzle!
To byl tvůj vnuk.
To snad ne.
Ty kopuluješ s lidma?
Lidi považujou mezidruhové páření
za známku mentální nemoci.
Já?
Já tomu říkám úchylárna.
Páni, to musel být velmi podrobný simulátor.
Jsem rád, že mi nelezeš po obličeji
a nesnažíš se mě oplodnit tak,
že mi vrazíš loket do žlučovýho vaku.
Ten simulátor má evidentně mouchy.
Ede.
No...
Očividně se ti Země nezamlouvá.
A ani nikdo na ní.
Tak co mi dát moji energii a vyrazit domů?
Rada nechala na mně,
kdy, a jestli vůbec, ti tu energii dám.
Právě teď ti ji dát nechci.
Nemyslím, že je fér, že tě rada nutí,
abys rozhodl o osudu svého syna.
Ne, já to tak chtěl.
Řekl jsem, "Znám ho nejlíp,
vychoval jsem ho."
Snažil ses mě jedenáctkrát zabít.
Takže teď mi dáváš za vinu, že jsem tě rozmazloval?
To ne. Prostě...
Řekl jsem radě, že zvládnu zabít
toho mantida, co se tu poflakuje.
Ale to bez té energie nezvládnu.
A když ho nezabiju, tak mi seberou duši.
Náš druh nemá duši.
A... Jo, vedeme si dobře.
Náš druh je emočně chladný a nelítostný.
A ty jsi slabý lidský srab,
posránek!
Já nejsem posránek.
Dokážu ti, že jsem stejně nelítostný
a sobecký, jako když jsem žil na naší planetě.
To jako fakt? No tak.
To je to tak složitý?
D'arcy to pořád nezvedá?
Samozřejmě, že ne.
Je až moc velký zbabělec na to, aby mi řekla,
že ztratila mý peníze, i když mi tvrdila opak.
A ví, že se našly?
Ne.
Nejspíš právě vykrádá nějakej obchod, aby mi je vrátila.
A až ji za to zavřou,
chodit za ní nebudu.
A ať zapomene na to, že pro ni budu psát dopis k odvolací komisi.
To ani omylem.
Ono tě to přejde.
Zdravím, lidé!
Všichni jste debilové!
A ten koláč je humus!
Nazdar.
Ať tu jde o cokoliv, nemám náladu.
Můj otec mi nevrátí moji mimozemskou energii,
dokud mu nedokážu, že jsem pořád hrozba pro lidstvo.
Tak hraj se mnou.
- Jen to hraj. - Ale, tohle je...
Řekl jsem ticho! A koukej nás usadit, děvečko!
Ale ne...
Já to uklidím.
Ale ne všechno.
Ne, ne...
Tenhle kousek ne.
Ten tu zůstane.
Ahoj.
No jo.
Nazdárek.
Ahoj.
Spalas vůbec?
Ne.
Jen jsem na ni zírala,
jako kdyby nebyla skutečná.
Jak je tohle možný?
Jako, kdo myslíš, že ji vrátil.
Netuším.
Nejdůležitější je, že je teď u nás.
Jo.
No, teď musíme ostatním vysvětlit,
kde se tu vzala. A nemyslím tím jen Maxe.
Myslím každého, kdo se bude ptát.
Ale bez obav.
Vymyslel jsem plán.
Je prostej.
Stačí, když ji budeme pět měsíců schovávat,
pak ti nasadíme těhotenský břicho,
který jsem udělal z vosku.
A pak ho budeme každý měsíc zvětšovat ze svíček,
co mi lidi vracej.
Budeš mít hezký voňavý břicho.
A pak... "Ale ne, praskla ti voda!"
Bohužel to nestihneme do porodnice,
protože zatahám za nitky
a nechám zavřít silnici.
Takže se narodí doma.
A když přijde řeč na placentu, tak řekneme,
že jsme s ní přihnojili hrušeň.
Musím sehnat hrušeň.
Takže mi chceš říct, že teď vypadám, jako bych byla v pátém měsíci?
Ve třetím?
Vy jste adoptovali děcko?
- Jo. - Přesně.
Nemohli jsme ti to říct.
Tyhle věci schvaluje
spousta právníků.
Ovlivní to nějak moje kapesný?
- Ne. - Ne.
V poho.
Jak se jmenuje?
No, ještě jsme...
Bacynthia.
Cože?
Bacynthia.
Ani se neopovažuj to tam napsat.
Fajn.
Klidně mi neber telefony.
Hele, jasně jsem se tě zeptala, jestlis ty peníze vložila.
A tys řekla "ano".
Proč?
Vědělas, že na to přijdu,
a proto jsi asi včera nedorazila domů?
A kdyby tě to zajímalo, Harry se domluvil se šediváky,
že se vzdají dítěte.
Takže jsem ji s Kaylou vrátila Benovi a Kate.
Kéž bys u toho byla, ale ty se místo toho zatloukáš.
Za to dítě jsem ráda.
A včera jsem nepřišla domů,
protože jsem přemýšlela nad sebevraždou.
Ale místo toho jsem se rozhodla, že přestanu pít.
Tak jsem šla na setkání anonymních alkoholiků a přespala u Judy.
Bože můj, D'arcy.
A za ty peníze se omlouvám.
- Splatím ti to. - Ne, to je fajn.
To je dobrý. Našly se.
To je dobře.
Dala bys mi nějaký?
Páč jsem řekla, že na další setkání přinesu donuty.
Co to tam vyvádíš?
Ale nic...
Zdálo se mi, že vidím mola, tak jsem ho chtěl zabít pro případ,
že bys nosil oblečení z vlny.
Hele, padám hlady.
Kde je ta malá sváča, cos mi předtím nabízel?
To myslíš mého syna?
Je u kamarádů,
kdyby se jeho děda
zase sháněl po něčem k snědku.
A proč mi neukážeš,
kde je ta lahvička s mojí energií?
Mám tvoji energii... Přímo tady!
Jen pro upřesnění, co že tam člověk má?
Žlučník.
Máš pravdu.
Jsem tak blbej.
Moje energie.
V jídelně jsem ti dokázal, že jsem jí hoden.
Viděls, jak pomalu jsem to sklo uklízel?
Bylo to nemilosrdný!
Tys nebyl nemilosrdnej.
Jen ses choval jako debil. Já tu mluvím
o bezcitný mašině, co vraždí bez mrknutí oka.
Ale na to podle mýho nemáš.
To odvoláš!
Zabil jsem tolik lidí!
Zabil jsem tohohle doktora,
do jehož kůže se teď oblíkám.
Přišels sem vyhladit lidstvo.
A místo toho ses jedním stal.
- Vyměknuls. - To teda ne!
Získal jsem zařízení z roku 1970,
aby šediváci mohli vyhladit náš druh.
Ale nedals jim ho.
Páč kdybych jim ho dal, tak tu teď o tom nežvaníš.
Samozřejmě, že ne. Byl bych tuhej.
Ale toho bys litoval.
Jak můžu něčeho litovat, když jsem tuhej?
Po smrti už nic není.
To není pravda.
Jako člověk, jsem získal duši.
Duše jsou nesmrtelné.
Právě teď, jsem mocnější, než smrt.
Tak jo, drsňáku.
Přišel jsi sem, abys zabil všechny lidi.
Dám ti tvou energii,
když zabiješ alespoň jednoho.
Jednoho člověka?
Ale no tak, dej mi pořádnou výzvu.
Dej mi zabít něco pořádně nebezpečnýho.
Co ten simulátor říkal o kachnách?
Jeden člověk...
Do půlnoci.
Vidíš ty kousance?
Stejný, jako měl ten týpek s ukousnutou hlavou.
Chudák Bambi.
Zástupkyně, Bambi nebyl ten, co ho zabili.
To jeho mámu.
Nechtěj, abych nám to pustil. Bulel bych celý tejdny.
No vidíš, už mě to bere.
Nežs mi vyrvala srdce, tak jsem chtěl říct,
že se ta tvoje kámoška z FBI mejlila.
Ten vrah se nepřesunul. A je to mantid.
Vidíš ty nedopalky? To je důkaz.
Po jídle si zakouřil.
Ale jestli to byl mantid, tak máme problém.
- Je to měňavec. - Vím.
Může to bejt kdokoliv. Třeba starosta.
Nebo zástupce Fred.
Mohu to být já.
Ne.
Ty nemáš na to, abys někomu uhryzla hlavu.
Ach, opět jsem zklamaná.
Nejdřív mě napadlo, že to budu já.
Ale to jsem vyloučil.
Nicméně se k tomu můžu vrátit, když bude důvod.
Páč mě napadlo, že kdybych byl
masovej vrah, co umí měnit podobu,
tak bych si vybral roli detektiva,
kterej vede vyšetřování
a může se tak vyloučit z podezřelejch.
Počkat, vy myslíte Jules?
Pane, nejspíš žárlíte, že tráví tolik času s Lenou.
Na emzáky nežárlim.
Jestli něco, tak emzáci žárlej na mě.
A maj k tomu dobrej důvod.
Omlouvám se, že jsem na tebe vyjela
kvůli těm penězům.
Tohle nedělej. Prostě buď naštvaná.
Proto jsem šla za Harrym. Věděla jsem, že mi to nedáš sežrat.
Počkej, tys šla za Harrym, místo za mnou?
Jo, protože jsem věděla, že to nebude malovat na růžovo.
Hele, celej život, když jsem dostala nějakou výzvu,
tak jsem ji zvládla.
A teď prostě budu střízlivá.
Kdybych někoho potřebovala, tak mám patrona. Ale...
Nepotřebuju ho, páč to zvládnu.
Jo?
Jo. Určitě to dáš.
Podívej se na sebe.
Co?
Ty mi s tím chceš pomoct.
Ne, ne. Nechci.
Je mi to úplně fuk.
- Lhářko. - Já...
Hele, pojď ke mně.
Bylas tu pro mě celý můj život.
Teď tu musím být pro sebe já sama.
No, tak to nemáš jinou možnost.
Odloučení od rodičů,
nebo někoho, kdo se tak chová,
je pro lidi děsivé a těžké.
A velmi, velmi těžké,
když ten zmetek nechce odejít z vaší chaty.
Už se nemůžu dočkat, až si zabiju člověka.
Jo?
Na vraždění je dneska skvělý počasí
a já si to užiju.
Dám si odpoledního smrťáka.
No teda.
Když si ho nedám,
tak nikoho nezabiju.
Proto sis zapsal adresu
místní márnice?
Volal jsem tam, abych se ujistil,
že maj dost místa na všechna ta další těla.
Jo, páč jestli mě chceš oblbnout
nějakým mrtvákem z márnice,
tak bys měl vědět,
že mám pořád své čichové smysly v perfektní kondici.
Popravdě, právě teď
cítím voňavé mejdlíčko,
které někdo použil naposled před třemi dny.
Čau Harry, musím s tebou mluvit.
Počkat. Ty už jsi zase ufon?
Haló, tady jsem.
Tohle je můj otec.
Jak je možný, že je tu někdo,
kdo pozná ufony,
a ty ho necháváš žít?
Snažil se mě zabít mockrát,
ale vždycky jsem ho přechytračil.
Nepomáháš.
Přišel jsem, páč se moje máma vyptávala, jestli jsi ufon.
Řekl jsem jí, že ne,
ale asi jí řeknu pravdu,
ledaže bys mi dal 346 dolarů.
Dobrotivý bože, tohle je horší a horší.
Mýho syna šikanuje nějaký děcko.
Ne, tak to není.
Ani trochu!
Vypíšu ti šek.
Vyber si ho až v pátek.
Božínku, ta je tak roztomilá.
Pane, chcete si ji pochovat?
Sakra ne.
Ani vy byste neměli. To dítě vychovali ufoni.
Podle toho, co víme, vám může zalízt do zadku a žít tam.
Mně se to nestane,
páč si zadek hlídám.
Takhle to mám každý den.
Kdybys chtěl, znám nějaký
- cviky na zpevnění svěrače. - Ne, nechtěl.
Pa.
- Ale ne. - Co se děje?
Lena píše, že jde k Jules domů na oběd.
Pane, ráda bych vám připomněla,
že to s Jules a mantidem je jenom teorie,
navíc jen vaše.
Možná trochu mírněte své obavy.
Možná zmírním svou nohou mantidovi zadek.
Přesně to udělám.
Takhle se to slovo nepoužívá.
Změnila jsem některé věci pro větší efektivitu.
Tak jo.
Jako ty máslíčka, kterých tuny vyhodíme.
Zbavila jsem se máslaře
a objednala tyhle papírové pohárky,
do kterých dáme máslo, jen když si někdo řekne.
Ale ten máslař mi zachránil krk ve Vietnamu,
takže mu zase zavolej.
Tak proto se usmál a řekl, že se vrátí.
Ale hele, nic neshořelo
a všechno jsem nachystala,
abys měl klídek, až se vrátíš.
Jo, to jo.
Díky.
Nemáš zač.
Napadlo mě, že to tu prodám.
Počkat, cože?
Jo.
Když jsem byl na turné,
tak jsem si dělal, co jsem chtěl.
Vzpomněl jsem si, jaks říkala, že si mám užívat, dokud můžu.
Tak mě napadlo, že bych to tu prodal,
nebo našel někoho, komu bych to tu předal.
Vždyť někoho máš. Mě.
Ale ty to přece nechceš, ne?
Já nevím.
Jako, nikdy jsi se mě nezeptal.
Protože jsem věděl, že bys řekla "ano".
Pořád chceš jen pomáhat.
A tak bys to tu vedla už na věky.
A?
Měla bys další výmluvu, proč odsud nevytáhneš paty.
- Myslíš si, že bych měla odjet? - To jsem neřekl.
Ale vážně.
Vážně chceš zůstat v Patience celý svůj život?
O tom jsem nikdy nepřemýšlela, tati.
Kde se to v tobě vůbec bere?
To je proto, že tě mám rád.
Mezi armádou a kapelou
jsem viděl celý svět, než jsem se tu usadil.
Tys nebyla dál, než v Denveru.
A co New York?
A taky nezapomeň, že jsem byla na Měsíci.
Dobrá, ten Měsíc ti uznám.
Chápu.
Měla bych odjet.
Proč ne?
Nikdo mě tu nepotřebuje, ani ty.
D'arcy mě nepotřebuje. Očividně má teď Harryho.
A Jay má vlastní rodinu, že jo, Jay?
Asi taky vyrazím na cesty.
Tak jo. Čau. Já mizím.
Omlouvám se za to máslo a toho tvýho veterináře.
Veterána.
Víš, jak jsem to myslela.
Proč o mně mluvila?
Nevím jistě.
Ale kvůli máslu to podle mýho nebylo.
To je poprvé, co jsem dělala tenhle salát, takže bacha.
Vypadá skvěle.
Pověz mi, jaké to je na...
To bude asi pro tebe.
Běž.
Jo, jo.
Šerife.
Zdravím.
Tak pojďte, když už jste tady.
Ahoj, dámy.
Nerad ruším váš...
Co to je?
Salát a těstoviny.
No, co z toho?
Vždyť to jsou dvě totálně jiný jídla.
Co tu děláš, Miku?
No, musíme si promluvit.
Dám vám trochu soukromí.
Díky.
Tak povídej.
Vím, že pořád vypadá jako agentka FBI,
ale jsem si jistý, že to je mantid, co mění podobu.
A máš byť jen jediný důkaz, že tomu tak je?
Ne, ale je první na mým seznamu.
Seznamu? Kdo další tam je?
Já tam byl.
Ale už nejsem,
takže se nemusíš bát.
Ale já se bojím, protože ve velmi krátké době
jsi přešel od "nevěřím na ufony" k myšlence, že jsi jedním z nich.
Já...
Miku, miluju tě,
ale ta zdravotní dovolená, co sis vzal,
měla být asi o něco delší.
Nemyslím...
Prostě si vem delší čas na to, než si srovnáš myšlenky...
Nebo než si je srovnám já, nebo tak.
Takže takhle to je?
Promiň.
Doktorko Smallwoodová.
Doktore Vanderspeigle.
Proč jste mi zavolal? Nemám kontrolu.
Chtěl jsem vás vidět a položit vám pár otázek.
Je to jen rutina.
Zaprvé. Máte někoho, komu byste chyběla,
nebo by pokládal otravné otázky, v případě vašeho skonu?
Doktore?
Mohu s vámi mluvit?
- Hned. - Jsem uprostřed...
Nazdárek.
- Ale, ahoj. - Ahoj, D'arcy.
Bože můj, tohle je...
Nejnovější člen Hawthornovic rodiny.
Adoptovali jsme ji a nikomu to neřekli.
Červený pruh, papírování, právníci, mám pravdu?
"Tady podepište, sem iniciály."
Kate to fakt zvládla. Budeme mít hrušeň.
Ale to s tím nesouvisí.
Jak se jmenuje?
- Blanche DuBois. - Ještě jsme se...
Tohle to nebude.
Ale, líbíš se jí.
No jo, co?
Už jste se setkaly?
No, je to dítě.
Kde bych ji asi tak potkala?
V Dětičkově?
Nebo Baby Landu?
Tam jsem nikdy nebyla, takže...
- Jsi v poho, D'arcy? - Jo, fajn.
Jen musím domů, není mi moc dobře.
Asi jsem něco blbýho snědla.
Gratuluju, jo?
Ták jo. Viděls, jak se na ni to dítě dívalo?
Já ti říkala, že byla na tý lodi.
- Ona něco ví. - Jo.
Proč jsi napsal na karty všech našich starých pacientů
neresuscitovat?
Protože hledám někoho, koho bych mohl zabít.
Otec mi nevrátí moji energii,
dokud mu nedokážu, že umím zabít člověka.
Je to jediný způsob, jak dostanu svoji energii,
abych mohl zabít mantida.
Takže, místo toho, abys mě soudila,
co kdybys šla bafnout na doktorku Smallwoodovou.
Možná by se jí zastavilo srdíčko. Vypadá, že už to má za pár.
Žádný zabíjení.
Zvlášť ne z důvodu, abys potěšil svýho otce.
Bože, já to chápu.
Věř mi.
Protože, i když někoho pro něj zabiješ,
a budeš v tom vraždění fakt dobrej,
tak na konec na tom stejně nesejde,
páč řekne "Nikdo tě tu nechce."
Ten jeho výlet začal normálně,
ale pak sjel do pangejtu.
Ne. Prostě nikoho nezabíjej.
- Zabíjení není nikdy v pořádku. - Tys zabila toho týpka, co držel zbraň.
To bylo, abych tě zachránila.
Takže mi tu říkáš,
že můžeš zabít někoho, kdo se snaží zabít tebe.
Mám pro tebe prácičku.
Dělá na klinice.
Můj hrdino!
Ne.
A jestli chceš ode mě tyhle slova slyšet,
tak si nenajímej někoho, aby mě zabil.
Chápeš?
Naprosto jasně.
Nesmím a nenajmu si nikoho, kdo ti v budoucnu ublíží.
Stačí tedy najít někoho, kdo jí už ublížil...
A zabít jeho.
Lidé se řídí rozhodnutími.
Občas jsou složitá,
jako volba přísad na pizzu,
pokud jednou z přísad nejsou ančovičky.
To je žrádlo pro kočky.
Jindy jsou rozhodnutí snadná,
jako zabití člověka, který ublížil Astě.
Kvůli tomu jsem se vrátil domů!
Jestli ubližoval Astě, tak jistě ubližuje i jiným lidem.
Když ho tedy zabiju, pomůžu tím všem.
Budu za hrdinu,
a ne jako ti učitelé nebo sestry.
Budu skutečný hrdina.
Au? Tak to nemělo bejt.
Měl umřít.
V televizi na to rána do hlavy stačí.
Co dalšího mi telka nalhala?
Harry?
Zůstaň na zemi!
Moc se omlouvám.
Pomůžu ti vstát.
Lena to nezvedá.
Už celej den, což znamená jen dvě věci.
Buď je na mě naštvaná,
nebo teď posiluje a chybí jí hlava.
To první dává mnohem větší smysl.
Zástupkyně, ona cvičí hodně,
takže tam určitá pravděpodobnost je.
Spíš potřebuje čas, aby vychladla.
Vychladla?
Hele, to já tu mám chladnout, páč mi nevěřila ani slovo.
Máš vůbec ponětí, jak zlý to je, když ti někdo nevěří?
Můžu se jen domnívat.
Ano, to můžeš.
Zástupkyně, dlužím ti omluvu.
Kdyžs mi poprvé řekla o těch věcech s ufonama, tak jsem...
Tak jsem neposlouchal. Ale to jsem měl.
A nepodpořil jsem tě,
což jsem měl udělat taky.
Je mi to opravdu líto.
Děkuji, pane.
Ten celý případ byla velká nálož, já vím.
A co se mě týče,
tak kdybych připustila, že Jules je mantid,
znamenalo by to, že skutečná Jules je mrtvá.
A na to nejsem připravená.
Jo, vím.
Hele, možná se pletu.
Možná Jules není mantid.
Jen bychom se měli...
Měli bychom mít jistotu, než to vyloučíme.
To dává smysl.
Jaký je tedy plán?
Plán je takovej, že nastražíš malou past.
Opatrně!
Tak sebou nešij, páč šití mi fakt jde.
Šití mi vůbec nejde.
Jeho hlava vypadá, jak když si děcko hraje na doktora s bramborou.
Nechceš mezi zuby dřívko?
To je dobrý.
Pár stehů mě nezabije.
Když jsem byl kluk, tak mi jich táta udělal 16.
On byl doktor?
Ne, myslím to tak, že mě párkrát říznul.
- On ti ubližoval? - Jen, když se napil.
A někdy, i když nebyl opilej.
Vždy jsem si myslel, že zlí lidé se už tak rodí.
Že to mají v DNA, jako barvu vlasů
nebo zálibu ve veganských salátech bez chuti.
Ale možná za to může rodič.
První osoba, které dítě věří
a která má možnost tvarovat dítě
do podoby, kterou se stane.
Jimmy?
Asto.
Harry?
O co tu jde?
Pokusil jsem se zabít Jimmyho,
ale nepovedlo se, tak se nezlob.
Cože jsi?
Kriste pane.
Co se děje? Je to zlý?
Ne, kdepak. Vypadá to dobře.
Harryho stehy vypadají fantasticky.
Podržel bys tohle?
Je to čistý.
Co jsem ti říkala o zabíjení lidí?
Myslel jsem, že je to cajk, páč je zlej.
Jasně, chápu.
A věř mi, že mě to napadlo taky.
Ale ne.
Hele, běž. Já se o to postarám.
Jo, ale lízátko nedostane!
Jak se má Jay?
Dobře.
Nemusíme mluvit.
Díky, že se o mě staráš.
Jen dělám svou práci.
Jako za starých časů, co?
Pamatuješ, jak jsem lezl domů oknem
a rozřízl si ruku?
Myslíš, jak jsi rozbil okno,
protože jsi ztratil klíče a házel to na mě?
Vím, že jsem to podělal.
Bylas jedinej pevnej bod v mym životě.
Všichni mě vždycky opustili, ale ty ne.
Mohlas odejít tisíckrát.
A asi jsi měla.
Ale pokaždý jsi zůstala.
Řekla jsem, ať mlčíš.
Orel právě objednal pití.
Nemusíš citovat každej film.
Je to blesková operace, ne deníček.
A pro pořádek, já jsem Orel. Ty jsi Holub.
Kdepak, pane. Jules je Holub.
Lovíme ji. Myslíš, že orel by jedl holuba?
Orel je hrdej pták.
Ten jí jen lososy, možná občas ondatry.
Takže koukej tu Ondatru chytit při lži...
Díky.
Která prokáže, že to není Jules.
Tohle jsem potřebovala.
V práci je to blázinec.
Na zábavu už nemám vůbec čas.
Jo, já taky ne.
Hele, asi znám někoho,
kdo s tebou trénoval v Quanticu.
Připomeň mi, jak že se jmenoval váš školitel?
Boha, těch bylo...
Jak se jmenuje ten tvůj známý?
Já... Já nevím.
Řekni jí, že se jmenuje Elvis Presley.
To pití je fakt dobrý.
Zástupkyně, řekni Elvis Presley.
Má to bejt past.
Řekni Elvis Presley, a jestli z ní vypadne cokoliv jinýho, než
"To je přece král rock'n'rollu", tak je to emzák.
Hele, prostě řekni
"Aha, už si vzpomínám,
ten známý se jmenuje Elvis Aaron Presley."
Tak šup, do toho.
Chutná to po citrónech.
Co kdybychom jí dali jméno Lucy.
Jako "Lucy in the Sky",
protože přišla z nebe?
A co takhle Uneselína, protože ji unesli?
Alespoň na svý trauma nikdy nezapomene.
Mám rád, když jsme na stejný vlně.
Ale tentokrát to tak není.
Zlato?
Proč náš syn vydírá našeho doktora?
Maxovi Výkupné
Kam bych měla jít?
Pardon?
Dneska mi dva lidi řekli,
jak bych neměla někde zůstávat, ale odejít.
Takže řekněme, že ty lidi mají pravdu.
- Kam bych se měla vydat? - No, to nevím.
Jako, já ti neříkám, co máš dělat.
Máš přece vlastní rozum.
Když se tu rozhodneš prožít život, paráda.
Když se tak rozhodneš, tak s tím budu spokojenej.
Ale jestli se rozhodneš, že budeš poznávat svět...
Kromě Měsíce?
Kromě něj.
Vzpomínáš na tu velkou postel, cos měl, když jsem byla malá?
Vždycky jsem se tak bála
a tak jsem chtěla spát přímo uprostřed vedle tebe.
Na mně.
Zbytek postele byl tak velký.
Její kraje byly tak daleko.
A za nimi byla už jen tma.
Ráda jsem byla uprostřed.
Nebylo to tak hrozivé.
Máš tenhle skvělý talent,
díky kterýmu umíš ze života vytěžit maximum.
Ale někdy se spokojíš s čímkoliv, co ti nabízí.
Jako, bát se toho, co je za postelí, je normální.
Ale nesmíš se tím nechat odradit
od prvních krůčků mimo matraci.
- Nic neříkej, jen poslouchej. - Co se děje?
Ty mluvíš.
U anonymních alkoholiků říkaj, že máme bejt upřímný.
Jako, že je to důležitý pro střízlivost.
Ale pak jsem potkala Bena s Kate,
a uviděla po dlouhý době Daisy,
a zase jsem musela lhát.
Jako, přímo jim do obličeje.
Bylo to těžký
a já potřebovala panáka.
Jako, fakt moc.
Měla jsem za to, že to mám celé po kontrolou,
ale pak se ukázalo, že ne.
Ale možná o tom to je.
Tak jsem zavolala patronovi.
Popravdě, celá tahle věc je divná,
a děsivá a složitá.
Ale musím být upřímná.
Teď, když je dítě v bezpečí,
tak chci říct Benovi a Kate pravdu...
Jako, celou pravdu.
A vím, že se tě to taky týká.
Takže můžeš jít se mnou, když budeš chtít.
Ale jestli ne, tak to nevadí.
Tak jdeme.
Dobře.
Víš ty co? Změníme téma.
Zeptej se jí na něco,
co víte jen vy dvě. Na něco z dětství.
Pátá třída.
Cože?
Jen mě to teď tak napadlo.
Dobře.
Co s ní?
Že si zavzpomínáme na hezké časy.
Jako tenkrát na hřišti,
když jsme byly na houpačkách, vzpomínáš?
Já brečela a tys mě přišla utěšit.
Vzpomínáš, cos mi řekla?
"Neboj, nikdo si nevšiml, že ses počůrala"?
Tohle myslíš?
Aha, takže...
Si to pamatuješ.
To je pracovní.
Vyřídím si to venku.
Hned budu zpátky.
Dobrá.
Jules není mantid, pane.
Jedině ona by si to mohla pamatovat.
Možná to nebudete chtít slyšet,
ale váš profil říká, že to je někdo napojený na vyšetřování.
Zástupkyně, ani to neříkej.
Ani já nechci, aby to byla Lena.
A nejspíš ani není,
ale musíte uznat, že by to sedělo.
Je jen jeden způsob, jak to zjistit.
Otče?
Cože, bez mrtvoly?
To neneseš ani hlavu na čutání?
Beru to tak, žes selhal.
Rozhodl jsem se, že nikoho nezabiju.
Vždycky jsi byl slabej kus.
Ale tvůj bratr...
..to byl ranař.
To si snad děláš srandu!
Udělal vždycky všechno, co jsem mu řekl.
Ale abych byl upřímnej,
teď chci po svym synovi, aby zabil tohohle člověka.
A jestli to neudělá...
Tak já jo.
Když jsem byl ještě ufon, tak jsem chtěl zabít Maxe fakt moc.
Zkoušel jsem to mnohokrát.
Ale teď mi to přijde nemožné.
Inu?
Ty chceš, abych zabil... Tohle?
Vždyť to ani není celej člověk.
Je to jen nedochůdče, kterýho se ani nenajíš.
No, tak to bude jen předkrm.
Zabít!
Stačí jeho.
A pak zas budeš mimozemšťan
a můžeš zachránit lidstvo před mantidem.
Otálíš s jeho zabitím jen proto,
že sám jsi člověk.
Ale až budeš zase jedním z nás,
bude ti úplně fuk, že je tuhej.
Promiň, Maxi.
Ticho!
Zavři oči.
Zavři ty oči!
Nechci, abys v nich měl sliz.
Doufám, že teď jsi na mě hrdý, otče.
Mrkej na to!
Úplně jsem zapomněl, jak jsem velkej!
Jo, dám ti vědět hnedka ráno.
Agentko Gardnerová.
Jak se máte?
Dobře, dobře.
Díky.
Je mi líto, že máte s Lenou nějaké rozepře.
Jo, to je...
To, co jsem chtěl s váma probrat.
Nevšimla jste si na Leně v poslední době
něčeho zvláštního?
Vím, že jí trochu zklamalo,
že vyšetřování skončilo.
Asi jí bavilo to vzrůšo kolem.
Všechno v pořádku, šerife?
Jo, jo...
Všechno je cajk.
Božínku, on na to přišel.
Takže, o co tu jde?
Hrabeš se mi v mysli?
Mazej z mý hlavy.
Máš to tam zajímavý.
O tom nepochybuju, ale...
Ale ani hnout.
Jaká to komplikovaná mysl. Ne, jako ta snadno čitelná,
kterou má zástupkyně Pitomína.
Řekl jsem ani hnout, ty měňavej zmetku.
Co budeš dělat?
Zastřelíš přímo na ulici agentku FBI?
A pak co?
Budeš tvrdit, že jsem ufon z vesmíru?
Budu střílet.
Ne, nebudeš.
Ale já to udělám za tebe.
Mě nezabiješ.
Ale já můžu zabít tebe.
Můžu to udělat hned teď,
ale mrtvej šerif by způsobil poprask.
Takže to udělám, až zabiju ostatní ve městě.
Páčko zítra na festivalu.
Slyšela jsem střelbu. Co se stalo?
Dávala sis drinky s mantidem,
to se stalo.
Tys zabil vlastního tátu, abys mě zachránil.
A abych získal moji energii.
A abys mě zachránil.
Ano.
Protože, i když jsi řekl, že nejsi můj kamarád,
tak ty jsi můj.
A tohle skuteční přátelé pro toho druhého dělají.
Občas zabijí vlastního otce pohrabáčem.
Co se gebíš.
Nedělej to trapný.
Co je?
Co to kurva?
Vidíte? Proto máte klepat!
Pro Titulky.com - misticjoe-
www.titulky.com