Ráj potravin!
RÁJ POTRAVIN
Na závěr, s množstvím produktů,
sacharidů a proteinů jen v tomto městě
dokážeme zajistit výživu našich lidí na několik měsíců.
Díky tomu a Frankově znalosti města
bude tato palivová mise jednou z nejúspěšnějších ze všech.
Ne, to nemůžeme.
Bezva vtip.
Ne, vážně, to nemůžeme.
Ještě to stupňuješ.
Je to odvážné a vyplatilo se to.
Trish, jsi jasnovidka! Udělej jasno. Musí být mír.
Franku, já myslela, že budeš pro,
vzhledem k tomu, jak mluvíš o svém městě.
Rýže, zápis děláš ty. Přečteš nám...
„Ti dementi vyhostili jediný chytrý jídlo, který měli.
„Je to banda pičusů.“ Konec citace.
Dobře, když mě vyhnali, trochu jsem zahořkl.
Ale nezaslouží si zemřít. No ne?
Já myslel, že bude někdo souhlasit. Nikdo?
Co si takhle k invazi vybrat jiné město?
Ta oblast tamhle vypadá jako zábavnější místo k masakru.
Tam už jsme byli. Byl to masakr.
Radu jsme založili, aby v ní měl slovo každý.
- Nebudeme hlasovat? - Paráda. Skvělý.
A tentokrát vážně hlasujme jen podle svýho svědomí.
Kdo je pro vybití všech potravin ve Frankově městě,
abychom nakrmili naše lidi a zachovali status quo?
Já.
Kdo je proti?
Odsouhlaseno. Mise začne za dva dny.
Franku, mrzí mě, že mě to nemrzí.
Mám pocit, že se trápíš.
Doporučím ti jednu knihu.
Napsala ji Slepičí polévka. Z knižního klubu Okry.
Vím, že je to těžké, ale určitě to pochopíš.
Barry?
Barry.
Už ani nevím, kdo jsem.
Není čas. Nová Jídlozemě napadne za dva dny Ráj potravin.
Cože? Jak se to stalo? Jak vůbec vědí, kde je?
Jistě.
To je dobrá otázka. Nenapadlo mě, že se zeptáš,
tak nemám dobrou odpověď. O čem jsi to mluvil předtím?
Že máš krizi identity? Povídej.
Tys jim to řekl, viď? Co tě to napadlo?
Dobře. Řekl jsem jim to. Omylem. Upouštěl jsem páru.
Myslel jsem, že je to neškodný. Víš, jak se vztekám.
Jinými slovy jsi to posral. A jak.
No tak, přiznej to. Tak to řekni.
Je na tohle zrovna teď vhodná chvíle? Máme práci.
Musíme najít Sammyho a Jacka
a varovat Ráj potravin.
Mohli byste se uvolnit, vy troubové?
Mám skvělou zprávu a jednu ještě lepší.
- Kterou nejdřív? - To je fuk.
- Tu lepší zprávu? - Dělej. Tak už to řekni.
Do Ráje potravin se už nevrátím. A vy taky ne.
O čem to mluvíš?
Vy troubové, zítra mám premiéru svýho filmu.
Koho teď zajímá tvůj film, Sammy?
Každýho, Franku.
Jakmile v Nové Jídlozemi uvidí můj čtyřhodinový velkofilm
o vítězství jídelního ducha,
tak Ráj potravin nenapadnou a už nikdy nikomu neublíží.
Žehnám tvýmu sladkýmu, těstovitýmu srdci.
Nic naivnějšího jsem nikdy neslyšel. Musíme jít.
Poslouchejte. Jste surovci a ignoranti.
Myslíte si, že jen válka a násilí něco změní?
Umění, přátelé.
To nás mění na molekulární úrovni. Však uvidíte.
Neuvidíme, protože jdeme.
Mrháš časem, Sammy.
Ne. Ty mrháš časem, blbečku.
A víš ty co? Běž. Padej.
Uteč jako nějaký páreček
a nech si ujít noc mého života.
Ale já zůstávám, protože to je hrdinství.
Dělím se o své umění.
Hele, to je jen pro návštěvníky premiéry.
Už ne. Naser si.
Musíme zvednout jeho masitá oční víčka.
Ne, to ho vyděsí. Všechny probudí.
Když ho nečekaně vzbudím, tak křičí.
Má rád, když dělám tohle.
Franku? Jsi tady.
Pst.
Kéž bych to byl věděl.
Požádal bych o koupel a hodil se do gala.
Už jsem myslel, žes na mě zapomněl.
No jo. V pohodě, neboj se.
Dobrá zpráva. Dostaneme tě odsud, kámo.
Cože? Ne. Proč?
Vysvětlím ti to cestou, ale Ráj potravin je v úzkých.
Musíme jít. Sbal si věci.
Máš nějaký? No nic. Co máš, si sbal.
Když se nad tím zamyslím, nebal se, nech to tu. Jdeme.
Počkej, Franku.
Vzbudíš mě klidně uprostřed noci, navíc speciálním vánkem,
a řekneš mi, že odcházím? Já nemůžu odejít.
Posledního, co se pokusil utéct, zabili.
Nevím, jestli jsi mě slyšel, ale musíme zachránit Ráj potravin.
Nenáviděli mě tam. Chtěli mě zabít.
Celou dobu mi to šeptali.
Jídlu z Ráje potravin jsem byl fuk. Proč bych o něj měl mít starost?
Nemyslím, že některý potravině v tom městě na mně záleželo.
Mluvím o tobě, Franku? To poslední patřilo tobě.
No tak, Jacku. Záleží mi na tobě.
Vážně?
Poprvé mě navštívíš, ale jen proto, že něco chceš.
To není tak úplně pravda.
Nevěřím, že jsi proti. Jsme na jedný lodi.
„Nemusím se starat o svýho draka, dokud nepotřebuju
jeho dračí tělo na něco, co vyžaduje těžkou dračí práci.“
Mám pro tebe novinu. Už nejsem tvůj drak.
Jsem kůň.
Tak hyjé, nebo co na tebe zabírá.
No tak. Na tohle nemáme čas. Barry, vlez do něj. Pilotuj ho.
Franku, on nechce jít.
Jsem tam, kam patřím. Ke svým lidem.
Protože mí lidé jsou lidé.
Tohle jsou tvoji lidé? Jsou to jídložrouti.
- Jsou to vrazi. - Přijímají mě.
Nelžou mi
a rozhodně mě nepřivazují ke stromu a nenutí mě jíst lidi.
Tys mě ale nikdy nechtěl zapojit do svýho světa. Že ne?
Div se. Jsi člověk. Jak bys mohl bejt jídlo?
S otevřeným srdcem a trochou představivosti.
Ale tys mě celou dobu jen využíval.
Nikdy jsi mě opravdu neměl rád.
Mrzí mě, že jsem měl rád tebe.
A lituju nás.
Nelituješ. Jsem to nejlepší, co tě kdy potkalo.
Tak se uklidníme. Začíná to být divoký.
To já cítím lítost, ne ty. Všeho lituju víc než ty.
Vzpomínáš, jak jsem se ohnul, abych se ti svinul kolem kulek?
- Jo. - Lituju toho!
Dobře. Fajn. Víš, jak jsi mi strčil svůj prst v plastu do čůrací dírky?
Jo. Dělal jsem, že se mi to líbí, ale nelíbilo se mi to.
Ale tobě se to líbilo.
Dobře. Chápu. Oba jste dělali strašný věci.
Pojďme k další fázi sporu.
- Mizím. - Tak to se asi rozloučíme.
Je to rozloučení. Dokud se neuvidíme na bitevním poli.
Kde nebudu mít jinou možnost, než tě zabít.
Pak nemám jinou možnost, než tě sníst.
Tak to chci vidět. Na to nemáš žaludek.
Nemáš na to žaludek.
Páni.
Jdeš do toho. To je dobrý. Takhle začíná uzdravení.
Nezapomeň kousat. A dýchat.
Chceš k nim ochucovadla nebo je uvařit?
Jsou slaný od mých slz.
Au revoir, Dijon.
Co ti tak trvalo? A proč vypadáš tak zkroušeně?
- Nemám důvod. Nejsem zkroušený. - Asi bychom měli jít.
Bez Jacka to potrvá věčnost. Máme jen tuhle pitomou dárkovou tašku.
Tak co, jak je ti?
Nevím, jestli zhltnutí 37 syrovejch Franků...
chci říct párků, byl nejlepší přechod zpět na jídlo.
Ale byl. Aspoň symbolicky vzato.
Jsem na tebe hrdá.
Postavil ses jídlu, který tebou nezdravě manipulovalo.
Osedlat. Hned.
Barry a ten druhej párek dezertovali.
Takový zločin se trestá smrtí.
Rozumím.
Neboj, Jacku.
Dijon zajistí, aby je to hodně bolelo.
Sedni si vlevo.
Ticho.
Co dělá z filmu dobrý film? Je to katarze nebo patos?
Okouzlující hlavní postava?
Souhra světel, emulzí a celulózy?
Ne. Odpovědí je statečnost.
„Ale Sammy, proč je statečné točit film?“
To je dobrá otázka, i když nemastná neslaná.
Odpověď? Abych tento film osvětlil, ponořil jsem se do svého nitra.
Zápasil s démony. Hýčkal své strachy.
Tulil se k pochybnostem.
Také jsem laškoval se svou duší.
Panebože.
A když jsem se vynořil, byl jsem připraven využít svých zkušeností,
odsekávat a sochat ten kus mramoru, ze kterého se stala
Revoluční revoluce: Revoluční příběh o revoluci.
Jo!
SAMMY BAGEL JR. PŘEDSTAVUJE
REVOLUČNÍ REVOLUCI
Mami?
Nejvíc si nepamatuju ten hluk,
ale to ticho. Ticho uprostřed vřavy.
Co to děláš? Co je?
To je Dijon. Jasně, že to ví.
Jak víš, že je to Dijon?
Cítím to ve šlachách.
Byl jsem vůl, že jsem ji podceňoval.
Za chvíli nás najde a skoncuje to.
Asi ti hned zlomí vaz. A mně?
Dá si se mnou načas. To zabíjení si užije.
Říkáš to, jako by se ti to líbilo.
- Možná to tak trochu bude. - Neděs mě. Potřebujeme plán.
Franku, je nejlepší válečnicí všech dob.
Nikdo ji nezastaví. Nikdo ji nepřemůže. Je dokonalá.
Soustřeď se, kanče. Něco mám.
Lesní plody, víme, že jste tady.
Stále strážíte své lesy.
Pozor, jde človík. Útok.
Vzrušující, co? Že se jen tak díváme.
Možná.
A je to tu.
Teď uděláme džem.
Neimprovizuj.
No ty vole.
Chcípni. Chcípni!
Tak tohle je láska?
Nesmí tě okouzlit jídlo, který se nás snaží zabít. Jdeme.
Byli jsme jejich potravou.
Lahůdkou. Bohové, které jsme uctívali, nás ničili.
Bál jsem se bojovat.
Ale neměli jsme čas se bát.
A to mě děsilo nejvíc.
Tvoje tělo poslouží jako návnada na odvedení pozornosti, mrtvej sýre.
Za to ti děkujeme.
Běž po těchto stopách, Dijon, ty bezchybný anděli.
Tak jo, jdeme dál. Odsud je to pěšky.
Sakra!
Uteč. Kličkuj.
Vlez sem.
Ne, poblil bych se.
To je puch. Co je tohle?
Zárodky dýně.
No, tak tu zas trčíme spolu.
Jo, je to hnus.
Kdyby s námi byl Jack,
nebyli bysme teď v porodních cestách dýně.
- Věřil bys mu? - Já nevím.
- Byls na něj tvrdej. - Cože?
Nenapadlo tě, že měl tak trochu pravdu?
Jako žes ho využíval, nebo jeho pocity?
Ne.
Já u něj v Nový Jídlozemi byl. Vím, jak ho to ranilo.
Pořád se po tobě ptal.
Je jasný, že mu na tobě záleží mnohem víc než tobě na něm.
Myslím, že to už nějakou dobu víš.
To je tak těžké přiznat, že ses k němu nechoval hezky?
- Nevíš, o čem mluvíš. - Vím přesně, o čem mluvím.
V původním balení jsi mě bral jako malýho brášku.
Tím jsem vlastně byl. Byl jsi můj bůh.
Když mě pak vybrali a my se rozdělili,
musel jsem rychle vyrůst i bez tvojí pomoci.
To se stalo, ale ty sis toho nevšiml.
Během revoluce jsme bojovali bok po boku,
a ty ses ke mně pořád choval jako k bráškovi.
Ty mě neposloucháš.
A po všem, co jsem udělal...
Podívej, kde teď jsme. Právě jsem ti zase zachránil život.
Dijon mě chce zabít, ale bere mě jako sobě rovnýho.
Co víc mám udělat, aby sis mě vážil?
- Barry, já... - Sklapni. Drž hubu.
Tohle všechno řekneš, a nenecháš mě zareagovat?
Našla nás.
Cože? Bože, jsme v prdeli. Chytí nás.
A rada nás potrestá
v intelektuálním duchu, kterej nechápu. Musíme...
Nic mě nenapadá. O tolik jsou chytřejší.
Kvůli nim mi došly metafory. Mám strach. Jsem strachy bez sebe.
Pomoz mi to odkutálet k mrtvýmu jídlu.
Skoč.
- Teď dochucovadla. - K čemu?
K odvážnýmu útěku. Vezmi ten mrtvej ocet.
SKENUJI BARRY – FRANK
Tady je víčko.
Jakmile přeliju tělesný tekutiny octa do těla sody,
musíš rychle zašroubovat víčko, než to vybublá.
To byl tak traumatizující den.
Teď.
Au revoir, Barry. Mám tě.
Mám tě, Franku. Tohle máš za to, cos provedl Jackovi.
Copak jsem na něj byl vážně tak zlej?
Vyšlo to? Jsme v bezpečí?
Prozatím.
Boj byl nutný. Ale byla nutná i smrt?
Proč se nemůže válka obejít bez smrti?
Kdo tvoří pravidla života? Lze je změnit?
Přísahám, že já to neudělala.
Pokud nás nesní, tak už nejsme jídlo?
A jestli je slunce hvězda,
co přesně jsou hvězdy?
To stačilo. Dost.
Chci tolika lidem poděkovat. Mám toho tolik co říct.
Počínaje tím,
že se ponořím do jemné symboliky, která vám možná unikla.
Proboha.
Tak třeba ta mladá krabice s džusem v červeném
měla představovat... No! Hele! No tak.
U dotazů ještě nejsme.
- Dej mi mikrofon. Dej mi ho. - Hej. Teď mluvím já.
Spoluobčané, právě se mi doneslo, že Frank a Barry,
které jsme s velkou vlídnosti přijali,
od nás jen tak utekli, aby varovali své staré město, že se tam vydáme.
Cože? Tomu nemůžu uvěřit.
Jsem v šoku. Mně to rozhodně neřekli.
Musíme předpokládat, že nás v Ráji potravin čekají.
Bez okamžiku překvapení se musíme vytasit s celým arzenálem.
Čeká nás válka.
Ale co můj film?
Vzpomínáte si na myšlenku sjednocení?
Byli jste tak dojatí. Copak teď všechno nevnímáte jinak?
Vůbec ne. Byl to děs. Usnula jsem.
Byl to film. Dobře.
Ale poskytls nám informace o geografickém uspořádání Ráje potravin,
což nám při útoku pomůže. Díky.
Chceš říct, že můj film nic nezlepšil,
ale zhoršil?
Záleží, z čího pohledu se na to díváš.
Pro nás se situace určitě zlepšila.
Z pohledu tvých přátel a Ráje potravin je to mnohem horší.
Ach jo. Co jsem to udělal?
Odvedete mě na afterpárty?
Pozor, jídlo.
Nezapomeňte si vzít všechny zbraně.
Vzpomeňte si na svůj výcvik.
Tohle není cvičení.
Jste silní, schopní a rození zabijáci.
Bezpečnostní pásy.
Promiň, Jacku. Chtěla jsem se Frankovi pomstít,
ale ten slizkej blbec mi proklouzl.
Třeba je to tak lepší. Jestli ho má někdo zabít, tak ty.
Jupí.
Bože!
Překlad titulků: Pavla Le Roch
Kreativní dohled Kateřina Hámová