„GRATULUJEME COLLINOVI: TYRANOVI ROKU!“
Bradd se bude prát s mimozemšťany.
Máš velkou hubu, Bradde. Bacha, co říkáš.
Co s tím uděláš, mimozemskej vole?
Máš kliku, že tuhle atmosféru můžeš vůbec dejchat.
Ty malej sráči ze Ztraceni ve vesmíru.
My ztracený nejsme. To ty.
Nenávidím tě. Jsi poděs!
Moc se omlouvám. Nechci, aby se po škole poflakovali ubožáci
a dělali z lidí hromádky popela.
- Odvolej to. - To už neděláme.
Co s tím uděláš, sráči?
Dostanu tě.
Neperte se, děláte komiksový oblak prachu!
Bože, má alergie! Sežeňte mi někdo EpiPen!
Nemůžu umřít. Do důchodu mi zbývá jen 35 let.
Planeta Shlorp byla dokonalá utopie, dokud do ní nevpálil asteroid.
Sto dospělých a replikantů
dostali únikovku Pupa a zdrhli do vesmíru,
aby hledali nový domov na neobydlené planetě.
Ztroskotali jsme na Zemi, na přelidněné planetě.
Pravda, kámo. O tom celou dobu mluvím.
Držím Pupu.
Mé jméno je Korvo. Tohle je můj seriál.
Právě mi Pupa upadl. To je směšné.
Nesnáším Zemi. Je to hrozný místo.
Lidé jsou pomatenci.
Proč bezdůvodně běhají,
místo aby šetřili energii, kdyby je honili lájoši.
Měli by být v klidu a ukládat kalorie do doby,
než se objeví cikorky.
A hotovo!
Můj jazyk lásky je kombinace obdarovávání,
fyzický náklonnosti a televizních znělek z 80. let.
Tvůj je JavaScript.
K čertu. Všem říkám že jsem z Mrzimoru.
Všechny kvízy nekončí v kolejích z Harryho Pottera.
Měly by.
- Terry, Korvo! - Co se vám sakra stalo?
Poprali jsme se ve škole.
Tyran jménem Bradd se dvěma D
nás totálně zvalchoval.
Co jsem vám říkal o bitkách?
Shlorpiáni se neúčastní mrzkých lidských bojů.
Jsme hyperinteligentní rostlinné bytosti.
Násilí nepraktikujeme.
Chtěli jsme ho ignorovat, ale pak řekl že mimozemšťani jsou ubozí,
nazval mě mrchou a řekl, že tě jeho táta zmlátí.
Je mi jedno, co říkal. Nesmíš ho nechat...
Co že to říkal?
- Mimozemšťani jsou ubozí. - To další.
- Nazval mě mrchou. - To mi nevadí. To poslední.
Že tě jeho táta zmlátí.
Prosím tě. Základy posměchu. Koho to zajímá?
Hovno! Nesmí si myslet, že mě obyčejný člověk zmlátí.
Jsem Korvo, ten podělanej mimozemšťan.
Teď to hraješ? Koho zajímá, co to děcko řeklo?
Je to mrdka.
Mě to zajímá. Vtáhnul do toho mě a svého tátu.
Čest této rodiny, tohoto týmu a celé mise
- je v sázce. - Počkat.
Bradd říkal, že jeho táta zmlátí jednoho z jejích tátů.
Jak víme, že nemyslel mě? Taky jsem táta.
Dobře, máš pravdu. Jsem spíš hezoun než táta.
To bylo dobré, Terry. To jsem potřeboval.
Nabil jsi mě k nakopávání zadku.
Jdu ublížit cizímu člověku.
Počkej. Když mu nakopeš paprskometem, jen to zhoršíš.
Přesně to říkal, že děláme pořád.
Fajn. Nějakého Braddova tátu porazím i bez shlorpiánské vědy.
Všechno sci a fi, které potřebuju, mám tady.
Ten se do Mrzimoru naprosto hodí.
To je Korvova třetí nejoblíbenější koule.
Může zničit čas a prostor.
Navíc ji používá k masáži zad!
Tak vy chcete zlobit? Polož to.
Polož to.
Pupo, říkám polož to!
Pupo, ne! Polož to! Hned tu kouli pusť!
- Přejete si? - Jste Braddův táta?
- Já jsem mimozemšťan Korvo. - Slyšel jsem o vás.
Prý váš kluk řekl mým replikantům, že mě zmlátíte.
Budu vám muset dát lekci.
Chováte se docela agresivně.
Já se na Zemi nevyvinul.
Mám sílu přesahující vaši omezenou představivost.
Nemůžete rozhazovat sliby,
kterým nemůžete dostát, vy malá mrcho.
Neříkejte mi malá mrcho.
Pardon. Jste velká mrcha.
Nechytejte mi pěst při úderu, podrazáku.
Sakra!
Bože!
Korvo, myslíš, že se budeš zmlácenej plazit po mý lodi
a neřekneš mi, jak ses tak zřídil?
Narazil jsem na pokrevní bratry a zaútočili na mě.
Žádní pokrevní bratři to nebyli.
Replikanti mi řekli o tvý pitomý při s Braddovým tátou.
Jsem ráda, že to máš za sebou.
Aisho, rozhodně to za sebou nemám, ale něco je špatně.
Jo. Tvoje pitomý ego.
Neměl mi ublížit člověk,
který nezažil technologickou singularitu.
Nedává to smysl.
Ovládá tě pýcha.
Jako ve filmu Pýcha, předsudek a zombie, než se ukázaly zombie.
Nejde o pýchu, jde o mou sebeúctu.
Kdybych měla oči, obracela bych je v sloup.
Ohrozil mé postavení vůdce a posvátnost mise.
Teď se do něj pustím pomocí sci-fi.
Aisho, připrav mi shlorpiánské machr-tini.
Fajn, ale nikdo nežere, že jde o misi.
Využít vědu k drobným vítězstvím se nemůže vymstít.
Ten tvůj smích je hodně ubohej.
Polož to!
Bože!
Polož to!
18°C - 36°C
93°C
Polož to! Prosím, polož to!
- Neskákej. - Máš pro co žít.
Ne!
Polož to.
A co budeme dělat teď? Mělo to být na celý večer.
Ve městě je sraz monster trucků.
Fajn, ale jen proto, že jsem odhalila, že jinou možnost nemám.
PŘED 40 LETY – DŮM TÁTY BRADDOVA TÁTY
BRADDŮV TÁTA, KDYŽ BYL MIMINKO
Polož to!
KULKY, CO VYHLEDÁVAJÍ SRAČKY
500 NANOMETRŮ
Polož to!
Komu to říkáš?
Říkám to Pupovi.
- Komu? - Tomu zatracenýmu superpočítači za váma.
Co kdybysme to položili všichni?
Má pravdu, jsme kámoši.
Myslel jsem vážně, když jsem říkal, že akce je pro mě důležitá.
Mám vás rád.
Vykašleme se na tu loupež a jedem na sraz monster trucků,
co je ve městě. Jako zamlada.
Pojďte ke mně.
Polož to!
Teď jsi to posral, Braddův táto.
No,
vypadá to, že situace se obrátila.
Teď jsi v mém domě.
- Tato vyrovnaná bitva... - Vyrovnaná?
Ano, jsme dva válečníci v patové situaci.
Nesnaž se mě rozhodit, Braddův táto. Nebo mám říct,
Jevgeniji?
Odkud znáš mé skutečné jméno?
Vím toho o tobě hodně.
Třeba o tvém strachu, že tě sežere kosatka!
Myslel sis, že je tvá identita pevnost,
ale ve zdech jsou trhliny.
Jak tu dnes stojíme proti sobě, dva stejně nezdolní bojovníci,
zjistil jsem si o tobě nějaké informace.
Zkraje jsem tě měl za typického otce od rodiny jako z televize,
takže jsem nechápal, jak jsme spolu mohli tolikrát remízovat.
Na žádnou remízu si nevzpomínám.
Jsem mimozemšťan žijící na Zemi,
a abych jako takový přežil, musím vypít litr chcanek denně,
vypadat dobře v crop topu, ale hlavně být všímavý.
„AKTIVOVAT BOMBU“
Když jsme bojovali,
měl jsem oči otevřené.
Poprvé mě napadlo, že něco nesedí,
když jsem nad tvým krbem spatřil obraz.
Prohlédl jsem jeho obyčejnost.
Les na tom obraze je v Novém Skotsku,
které je známé jako nejlepší místo, kde vychovat Hannu. Jako v tom filmu.
Roztomilého malého Jevgenije musel táta trénovat v umění boje.
Přesně jako Hannu.
Táta mě jako dítě přestěhoval do lesa,
když se mě pokusil zabít cestovatel v čase.
Můj táta ho zmlátil.
Ne, nezmlátil. Byli si rovni.
Tví útoční roboti vypadají jako můj kluk?
To je zvrácené.
Na tom nezáleží.
Jsme propleteni od samého začátku.
Nezastavitelná síla proti nehybnému předmětu.
Navzájem se vyvažujeme.
Žádnou rovnováhu jsem neviděl, když jsem tě zabíjel.
Možná sis všiml, jak jsem tě míjel na kolečkových bruslích.
Zaujalo mě, co jsi u toho stánku četl.
Myslíš to, jak ses mě pokusil zabít a naprosto selhal?
Ne, neselhal. Zmlkni!
Díky své cvičené dedukci jsem si uvědomil,
že tvá minulost je mnohem složitější, než jsem tušil.
Když jsi povyrostl, cvičili tě v Rusku.
Předtucha se potvrdila, když jsi na mě střílel,
když jsem se zmenšil a skončil ve tvém záchodě.
Dvě rány do hlavy, jedna do srdce. I když střílíš do hajzlíku.
Počkat, tys byl ve mně a já tě vysral?
Nevěděl jsem, že v tom záchodě jsi.
Tak proč jsi střílel vlastní hovno?
Abych ho rozdělil.
Mám toho dost. Po mé minulosti ti nic není.
Mám důvod si ji nechávat pro sebe.
Mohl bych to tak nechat, ale nemůžu.
Protože nejsi jen Hanna, kterou cvičilo i KGB.
Když jsem byl v tobě, odebral jsem vzorek, jehož analýza prokázala,
že tě geneticky upravili na stroj na zabíjení pomocí zbraně Z,
což je pro parodické účely použitelná varianta Zbraně X,
programu, který je kanadský stejně jako poutine,
což jsi zrovna jedl!
Jsme dvě strany jedné mince, Jevgeniji.
Oboustranný dildo bojových schopností.
Mohl jsem žít v šeru a být zlý jako ty, ale neudělal jsem to.
- To tys napadl mě. - Bojuju za spravedlnost.
Co ty, Jevgeniji? Proč bojuješ ty?
Jde ti o trénink? O tvou oslabenou genetiku?
Nebo jsi prostě jen kretén?
Musel jsem bojovat, protože můj kluk přišel ze školy s brekem a monoklem.
Tvý posraný děti ho šikanovaly.
Řekl mi přesně, co mu řekli.
Že lidé jsou ubozí, on je malá mrcha
a jejich táta mi nakope zadek.
Počkat! Opravdicky?
Jo.
Přesně to řekli replikanti mně, ale že Bradd šikanoval je.
Taky měli monokly?
To teda jo!
Tys nevyhrožoval, že mě zmlátíš?
Ne, nevyhrožoval.
Tak o co tu sakra jde?
Prosím.
Už fakt nemůžu.
Tohle je konec.
Prosím, polož to.
Proč to děláš?
Učili jsme tě bejt hodnej.
Učili jsme tě reagovat na verbální příkazy!
Počkat.
Říkal jsem: „Polož to?“
Pupo,
dej mi to.
No jasně! Učili jsme tě dávat, ne pouštět.
Kdo je teď Mrzimor? Kde je Moudrý klobouk, když ho potřebujete?
Bože.
Polož to!
Takže si to celé vymysleli.
Věděli, že přijmeme výzvu k boji.
My dva, skvělí, krásní válečníci nepopiratelně rovných dovedností.
Tvrzením to nedokážeš.
Řekl jsem „nepopiratelně“, Jevgeniji, takže to nemůžeš popřít.
Jen nechápu proč. Proč se tak namáhali?
Počkat. Nežádali tě tví replikanti, aby mohli jít na sraz monster trucků?
Ano, ale nedovolil jsem to.
Nemůžu podporovat monster trucky.
Jsou monstrózně děsivé.
I obyčejné náklaďáky mi vadí.
Počkat. Bradd tě o to taky žádal?
Nemyslíš si, že...?
- Naser si! - Rozmlať ho!
Podívej na ty šťastné parchanty.
Co se jim asi líbí víc,
auta s velkými koly, nebo to, že jim to prošlo.
Jsem hrdý, že mě dostali.
Podívej, jak se baví.
Táta mi nikdy žádnou zábavu nedovolil.
Možná jsem na něj příliš tvrdý.
Taky mě ohromila lstivost mých replikantů.
Neřekneme jim, že jsme na to přišli. Ať si myslí, že to dokázali.
- Opravdu? - Jo.
Pomstíme se, až budou citliví puberťáci.
Tenhle plán se mi líbí.
Dobře. Ale aby bylo jasno,
nejsme přátelé a nejsme si vůbec podobní.
Fajn.
Nezkoušel jsi někdy kvíz, do jaké koleje z Harryho Pottera patříš?
Jasně, jsem v Mrzimoru.
- Proč? - Jen tak.
Jen tak.
Polož to!
Já jsem Pupa.
České titulky Jan Šauer