V MINULÝCH DÍLECH
Hora je jako živá osoba.
Když jí správně zazpíváš, tvou píseň odrazí zpět,
ukáže ti, kde těžit, kde kopat tunel...
A kde nechat horu nedotčenou.
Otče...
Je toho víc, než jsme si dokázali představit.
- Králi Durine, je tu... - Dost!
Chopte se toho elfa.
Elrond je pro mě bratr,
jako by byl vypálen v lůně mé vlastní matky.
Jak se opovažuješ!
Vyvoláváš památku své matky
na obranu svého rozhodnutí zradit vlastní lid?
To ty zrazuješ svůj lid!
Pošpinil jsi korunu, kterou nosíš!
Nech ji.
Už ti nepatří.
Ze stínů jste přišly.
Do stínů vás posílám zpátky.
Zase jsi měl ten sen?
V mém snu je nějaká... větev.
Pod hvězdami.
Zdá se, že nás někdo sleduje.
Prošla jsem Sadokovy knihy.
Myslím, že udává směr.
Vítej v zemi Rhûn.
Proč se na to tak díváš?
Jako bys tu už byl.
Jen ve snu.
Řekni mi své jméno.
Měl jsem mnoho jmen.
Kde je Halbrand?
Je pryč. A pochybuji, že se vrátí.
A kdyby ano, nikdo s ním nesmí jednat.
Elrond mě informoval, že tvůj společník nebyl tím, za koho se vydával.
Není takový, jak jsem si myslela.
Je to Sauron.
Musíš to předat přímo lordu Celebrimborovi.
Musí se dozvědět, že Halbrand je Sauron.
Odpusťte, můj pane, ale právě dorazil posel.
Necháme ho vstoupit?
Dušenina z krtčího ocasu...
Počkat.
- Je to moc drahé. - Co prosím?
Nejsme chudáci.
To tys říkal, že bychom si měli utáhnout opasky.
Tebe se to netýká?
Vzala sis prince.
A teď jsi připoutaná k vyvrhelovi.
Jsem svázaná s trpaslíkem, kterého miluji.
A jeho srdce bych nevyměnila za důl plný ohnivých opálů.
Ale ty opály by se šikly.
To jo.
Zkoušel jsi promluvit s otcem...
Diso, víš, že se mnou nebude chtít mluvit.
Na to jsem se neptala.
Proč bych měl žádat o audienci?
Vydědil mě!
Je paličatý jako kámen.
Nic s ním nehne.
Rovnou to můžeš...
Diso?
Něčeho se chyť.
Řekla jsem, ať se něčeho chytíte!
Diso!
Durine.
Ne.
To ne.
PRSTENY MOCI
Tato země opět zplodí
sladké květy.
Můj drahý bratře.
Lorde Celebrimbore.
Neřekli mi, žes dorazil.
Přinášíš zprávy?
Měl jsem nečekanou návštěvu.
Už se vrátil?
Galadriel?
Nejsou to semena, která jsi zasela?
Tři prsteny pro krále elfů pod nebem.
Sedm vládcům trpaslíků v síních z kamene.
Devět mužům. Každý je k smrti odsouzen.
Měli bychom zaútočit na Mordor ze severu.
Vstoupíme sem, mezi Ered Lithui a Ephel Arnen.
Bylo by moudřejší zaútočit na Adara z východu.
A kde je Sauron?
Podle našich špehů byl Sauron naposledy spatřen na cestě do Mordoru.
Věříme, že má v úmyslu nahradit Adara a získat jeho vojsko.
Pokud nebudeme otálet,
možná rozšlápneme dva pavouky jednou botou.
A co na to velitelka Severních vojsk?
Galadriel?
Měli bychom vyslat lodě po Anduině,
napadnout Mordor ze západu.
Dohlédněte na přípravy.
Nemusím mít oči orla,
abych viděl, že ti myšlenky odletěly daleko.
Co tě trápí?
Sauron možná cestoval do Mordoru,
ale nemůžeme si být jistí, že tam zůstal.
Proč to říkáš?
Sauron
se nevidí jako vládce pustiny,
ale celé Středozemě.
Chce jí vládnout nejen dobytím,
ale tím, že donutí její obyvatele přijmout jeho mysl a vůli za své.
Na to nepotřebuje armádu...
ale prsteny.
A nemůže je vytvořit bez Celebrimbora.
Sauron je sám, bez vojska a spojenců.
Eregion je chráněn dvěma řekami
a kilometry dlouhou obrannou zdí z trpasličího kamene o tloušťce tří metrů.
Celebrimbor a tajemství jeho řemesla
jsou v bezpečí.
Říkám ti, že se k Celebrimborovi blíží nějaké zahalené zlo.
Sauronův plán je v pohybu i teď.
Vím to.
Jak?
Co jsem si navlékla ten prsten, cítím...
vnímám...
záblesky neviděného světa...
jako nechtěné sny, přicházející, aby zahltily mou bdělou mysl.
Věříš, že prsteny v tobě probudily schopnost
vidět, co se ještě nestalo?
Tvoji probudily také?
Viděl jsem hroutící se hory.
Vysychající řeky. A černá mračna shromažďující se nad bílými věžemi.
- Tak mě pošli do Eregionu. - Galadriel...
- Pokud tam Sauron je, pošlu zprávu... - Nemůžeš se znovu postavit Sauronovi.
Říká se, že jakmile Podvodník získá něčí důvěru,
získá schopnost tvarovat jeho či její myšlenky.
Oklamat nejen jejich srdce a mysl, ale i jejich oči a uši.
Změnit samotnou jejich skutečnost.
Už jednou tě ovlivnil.
Ano.
Zná mou mysl.
A já znám jeho.
Proto se mu musím postavit.
Proto ho můžu zabít jen já.
Kdysi jsi ho považovala za přítele.
- Halbrand nebyl... - Sauron.
Nemůžeš se mu postavit sama.
A kdybych... sama nebyla?
EREGION KRAJ ELFSKÝCH KOVÁŘŮ
Lord Celebrimbor s lítostí oznamuje, že není schopen umožnit ti vstup.
Mohu s ním mluvit osobně?
Můj pán je zaneprázdněn.
Ale přeje ti na tvé cestě štěstí.
Žádáš mě, abych odešel?
Žádá tě pán Eregionu.
Možná počkám tady.
Kdyby si to rozmyslel.
Je pryč?
Ne. Odmítá odejít, můj pane.
Může odmítat, jak se mu zlíbí.
Než odjela, slíbil jsem lady Galadriel, že s ním už nebudu vyjednávat.
Ještě něco?
Myslím, že je zraněný, můj pane.
Nech ho být.
Brzy odejde.
Každým dnem by měli dorazit poslové se zprávami z Lindonu.
CARAS GAER ZÁPADNÍ RHÛN
Jaké zvěsti nesou bílá křídla?
Sauronův stín se prohlubuje.
Říká se, že přijal novou podobu, aby oklamal své nepřátele.
A ten Istari?
Slýchám pověsti od sběračů soli a zlodějů mûmaků.
Zvěsti o starém muži v hadrech, jenž cestuje na východ se dvěma půlčíky.
Je ztracený. Je zranitelný.
Ale dlouho nebude.
Musíme se k němu dostat, než se naučí ovládat svou moc.
Možná krev, kterou jsem promrhal, abych tě sem přivedl,
mohla být použita na užitečnější služebníky.
Pane.
Jeden ze stopařů, které jste vyslal, se vrátil.
Našel jsi ho?
Nejen to. Vím, jak ho zajmout.
Uzdrav kletbu našeho těla, a já ti přivedu Istari v řetězech.
Proč myslíš, že smrtelník jako ty
by Istari mohl porazit,
když to nedokázali moji nejmocnější služebníci?
Istari se mi vzdá, protože jestli ne,
zabiju půlčíky, kterým říká přátelé.
A co Doderick?
Doderick?
No jo. Bezvěd?
To je dobré jméno. Ale nebude moje.
Já vím.
Fredagard.
Copak to nechápeš?
Jméno ti nikdo dát nemůže.
Už ho máš.
Je to, kým jsi.
A když ho uslyšíš, rozzáří se ti srdce.
Jednoho dne ho uslyšíš.
Jsem si tím jistá.
Zjistíme, kdo jsi.
Já to věděla!
Když půjdem na severovýchod,
můžeme tuhle část cesty zkrátit na půlku.
Tamtudy. Pojďte.
Raději bych se vyhnul cestě,
kde nám první den dojde voda
a druhý zemřeme horkem.
Ale to je jen můj názor.
A co Doderick?
To jsi už říkala.
Neříkala.
- Říkala. - Říkala.
Jak je na tom sběračka tentokrát?
Našla jsem jen štíra a trs kaktusů.
Štír mě bodl, spadla jsem a...
- Tak jsem našla ty kaktusy. - Tak jsi našla ty kaktusy.
Nemohl bys prostě vodu vyčarovat?
Bojí se, že by bez hole ztratil kontrolu.
Tak mu nějakou najdeme. Klacků je tu všude spousta.
Tak to asi nefunguje, Maku.
Ticho.
Co slyšíš?
Ve větru. Slyšíte to?
- Skoro to zní jako... - Kopyta.
Pořád jsou blízko. Nasedat!
Kdo to byl?
Nevím.
Sledují naši trasu.
Takže bychom si měli najít jinou
Už jsme ji našli.
Nikdo nesejde z cesty.
- Nikdo nepůjde sám. - Nikdo nepůjde sám.
Všechny zahrady po zemětřesení uschly.
Nejde jen o zahrady.
Po všech trpasličích říších kolují fámy o temných znameních.
Prý že byla hora prokleta, když sem náš princ vpustil toho elfa.
Nešířily byste domněnky, že ne?
- Ne. - To by mě ani nenapadlo.
Dobře, protože chýry jsou ptáček zpěváček.
Z dálky zní sytě, zblízka hladové hody.
Takže to není pravda?
Že se děje něco strašného?
Dokážeme, že to tak není.
- Králi Durine. - Králi Durine.
Diso.
Jaké neseš zprávy, Narvi?
Výsosti.
Nedávno se probudila ohnivá hora.
A i když se nachází daleko na jihu,
otřesy, které vyvolala,
se kostmi země rozšířily až k nám
a zbořily naše sluneční šachty,
takže nemůžeme pěstovat plodiny.
Zřejmou nápravou
by bylo vyslat kopáče, aby šachty opravili
a vykopali nové. Nicméně...
Žádná pěvkyně kameni, co jste přivedli, nenašla bezpečný směr, kudy kopat.
Obávám se, že je to pravda.
S vaším svolením, pane, najdeme světlo.
Uděluje se.
Po devět století
udržovaly pěvkyně kameni posvátné pouto s touto skálou.
A za všechny ty roky nás ani jednou
nepřestal zaopatřovat.
Ale teď, ať už je příčina jakákoli,
se pouto přerušilo.
Khazad-dûm sevřela pěst temnoty.
Kopej opatrně, důlní mistře.
Diso.
Máš chviličku?
Vážně se musím ptát?
Myslíš svá vnoučata? Mají se dobře.
Chybí jim tahat tě za vousy, ale...
Nemusíte to dělat těžší, než už to je.
Zvláštní. Jemu říkám to samé.
Durin musí vědět, že jsem to řekl v hněvu!
Jestli slyším omluvu, králi, řekni ji mému manželovi.
Proč bych se měl omlouvat já?
To on se provinil!
Říkám, že je...
Tvrdohlavý jako kořeny pastináku?
Další věc, co máte společnou.
To, čemu říkáš „tvrdohlavost,“
někteří trpaslíci nazývají „silou“.
Umím si představit, že je třeba síly, abys unesl tak těžkou zášť.
Abys své zraněné srdce svázal tak pevně, že sotva bije.
To ano.
To vážně ano.
Není divu, že neslyšíme horu.
Její král je hluchý ke smutku vlastního syna.
Otup ostří svých slov, Diso!
Chceš ukázat opravdovou sílu?
Předvolej si svého syna.
Přijde.
Nech to na něm, a vrcholky Zirakzigilu
roztají dřív, než tento váš spor.
Žádné sluneční světlo.
Další slepá ulička.
Budeme muset dělat celou noc. No vida.
Tak co puchýře, rostou? To není žádná ostuda, taky jsem je míval.
- Vážně? - No jo. Když mi bylo pět!
Jo, princovský ruce.
Celej život leštil drahokamy.
Neboj se, princi, zbývá už jen 13 hodin.
Bodeť, je to jeho vina, že jsme v průšvihu.
A jeho otce.
Jen prstíčkem na mne ještě sáhneš a ukousnu ti ho až po kloub.
Jak bylo v dole?
Pořád stejně.
Kde jsou děcka?
Prý nemají hlad. Zase.
Nemůžu jim to vyčítat.
Chutná to jako loňský chleba.
Je to loňský chleba.
Proč teda nekupujeme čerstvé zrno z povrchu?
Skvělý nápad!
Ale koho tak ve Rmutném dole najdeš, kdo by k tomu tvého otce přesvědčil?
- Nezačínej s tím. - Nech mě přemýšlet...
Řekl jsem ne.
Sestup ze svých výšin a omluv se.
- Rozbolelo mne z tebe břicho. - Tak fajn, poslouchej, co ti břicho radí.
To dělám!
A říkají, že mám pravdu.
Kdyby nevyhodil Elronda,
měli bychom dost jídla na 500 let!
Myslíš, že jde o jídlo?
Už neslyšíme hory.
Bojím se, Durine.
Bojím se.
Diso... pojď sem.
Jsme trpaslíci.
Něco vymyslíme.
Jako vždycky.
Jak?
Celebrimbor neodpověděl na žádný z našich dopisů.
Obávám se, že Sauron může být v Eregionu.
Velekrál souhlasil, že mě tam pošle s malou skupinou,
aby zajistil Celebrimborovi a jeho městu bezpečí.
Žádám tě, aby ses k nám připojil.
Jak mi tak ráda připomínáš, Galadriel,
jsem jen politik.
A jako takový máš důvěru Velekrále.
Věří ve tvou oddanost.
Pes je oddaný. A tím spíš za tebou poběží, když je na vodítku.
Odmítá mě tam poslat bez tebe.
Proč?
- Důvod znáš. - Ptám se, jestli ho znáš ty.
Velekrál věří, že kdybych se nepříteli postavila sama,
mohl by mě snadno oklamat.
Proč by si to myslel?
Přestaň, Elronde.
Rozkazům Velekrále ses už jednou vzepřela.
Proč to neudělat teď?
Protože má pravdu.
Sauron mě využil.
A pod jeho rukou jsem hrála jako harfa melodii, co jsem si nezvolila.
Byla to tvoje volba.
Sauron ti nahlédl do duše
a vybrnkal z ní píseň notu po notě.
Udělal ze sebe přesně to, co jsi potřebovala.
„Ztraceného krále,“ který tě dovede k vítězství.
Dala jsi mu všechno, co chtěl, a pak jsi mu za to poděkovala.
Teď udělal to samé i Gil-galadovi.
A všem elfům v Lindonu.
A proto potřebujeme tebe. Pomoz nám nalézt v tomto labyrintu cestu.
Žádná cesta není.
Ten labyrint je jeho.
Pokud v něm zůstaneš, už jsi prohrála.
- Možná tě bude chtít v Eregionu... - Prosím, Elronde.
Nemůžu ho znovu pustit dovnitř.
Nemůžu.
On nikdy neodešel, Galadriel.
Když jste si zvolili nosit ty prsteny,
rozhodli jste se stát jeho komplici.
Na tom se podílet nebudu.
Jednou jsi mi slíbil,
že „I kdyby to byla jen šeptanda,“ pokud se mé obavy naplní,
nepřestaneš, dokud to nenapravíš.
Jestli pro tebe naše přátelství někdy něco znamenalo,
prosím odejdi.
Nepřeješ si žít v kráse?
Mistře Círdane, těm prstenům nemůžu věřit.
Co je krása, když se částečně zrodí ze zla?
Není méně krásná.
Nesouhlasím.
Hodil bys Rúmilovy verše do ohně,
protože byl básník opilec?
Rúmil byl opilec?
Ani se neptej na Daerona.
Nesnesitelný.
Ale jeho hlas
mohl přimět samotné slunce plakat ohnivé slzy.
Suď práci,
a rozsudek nad jejím autorem ponech
soudci, který vidí všechno.
To se nezdá možné.
Říká se tomu pokora.
Pro většinu je to těžké.
Ale je to ta nejpravdivější forma zření.
Kéž bych mohl poznat tvůj klid.
Můžeš.
Těmto prstenům ještě plně nerozumíme.
Ale podívej na moc, kterou mají nad každou formou života.
V Sauronových rukou mohou vykonat nepředstavitelné zlo
ovládající mysl a vůli všech.
Proto musí zůstat v rukou elfů.
Je moudré se této moci obávat, Elronde.
Ale nedovol, aby tě strach učinil slepým k jejich využití ve jménu dobra.
Neboť to není tvůj nepřítel, kdo tyto prsteny nosí...
Ale tví nejvěrnější přátelé.
Pokud věříš, že zbloudili, neopouštěj je,
ale otevři oči a veď je...
Než se temnota rozšíří po celé Středozemi
a oslepí nás všechny.
Musíš si odpočinout.
Rozhodně ne, já...
Probuď se!
Co to děláš? Vrať se!
Viděla jsem to. Já to vím. No tak.
Makulko, on nedýchá!
Támhle! Nori, vidím ji!
Co vidíš?
Vodu.
Jak může někdo, kdo tak dlouho nejedl,
pořád tolik vážit?
Honem!
Prosím.
Rychle, Makulko!
No tak!
Mám to.
Rychle.
No tak.
Budeš v pořádku.
Sláva, ty žiješ.
Chvíli jsem si myslela, že jsme tě ztratily.
Nikdo nikoho neztratí.
Brečela bych, ale oči mám vyschlé.
Co se děje?
Nemyslíš...
Podobá se holi, co jsem viděl ve snu.
Nori...
Jen jsme se napili.
Co to děláš?
Nori, k zemi!
Dost! Zastav to!
Proč to nezastaví?
Nemůže!
Pomoz nám!
Nori!
Už jdu!
Držte se!
Nori!
Je pryč.
Opravdu?
Říkám mu Ithildin.
Vyrobil jsem ho z posledního kousku mitrilu.
Mimo měsíční svit je téměř neviditelný.
To je.
Docela neviditelný.
Je náš návštěvník stále...
Noc je studená, můj pane.
Mám mu přinést šál?
Ať už je důvod tvé přítomnosti jakýkoli,
když neodejdeš dobrovolně, budeš odveden násilím.
Už s tebou nemůžu dál jednat.
Říkala, že to řekneš.
Galadriel? Mluvil jsi s ní?
Ty ne?
Nemluvil.
Od té doby, co odjela do Lindonu.
Takže nevíš, co se stalo?
Nic o prstenech?
Co je s prsteny?
Fungují?
Měl by ses zeptat jí.
Není tady.
Ty ano.
A co Velekrál?
Určitě by nezapomněl poslat zprávu...
Rozumím.
Je to ten nejstarší příběh, že?
Skuteční tvůrci si dřou prsty do krve,
a oni si přijdou, vezmou, co se jim hodí
a zapomenou na nás.
Obdivuji tvou trpělivost.
Kam to jdeš?
Není důvod zůstávat tam, kde mě nechtějí.
Počkej.
Prosím, Halbrande, řekni mi to.
Fungovaly prsteny?
Přímo zázračně.
Pak elfové...
Ano.
A Lindon?
Ano.
- Ty pláčeš? - Ne.
Raduji se.
Nemáš nejmenší tušení...
jaký je to pocit.
Po takové době, po tolika staletích
konečně něco vytvořit.
Otevřu víno z prvního věku.
Šetřil jsem si ho.
Celebrimbore...
Jsi můj přítel?
No ovšem.
Proč?
Protože mezi těmi, co pracovali
bok po boku, není místo pro polopravdy.
A přesto toho hodně nevíš.
Chci ti toho tolik říct.
Jenže...
Máš strach.
Vidíš? Nikdy jsem před tebou nemohl nic skrýt.
No...
Neboj.
Ať mi chceš říct cokoli, přijmu to s otevřeným srdcem.
Nepřišel jsem si připít na elfské prsteny.
Ale poprosit, abys vyrobil prsteny pro lidi.
Prsteny pro lidi?
Elfy jsi zachránil.
Elfové nejsou lidé.
Lidé jsou chamtiví.
Riziko, že je prsteny zkazí, je mnohem větší.
I kdybych chtěl ukout další,
trpaslíci mi nikdy nedají další mitril.
Myslím, že trpaslíci budou mít svých starostí dost.
O jakých starostech to mluvíš, Halbrande?
Nejmenuji se Halbrand.
Cože?
Když Galadriel zjistila pravdu, vyhnala mě.
A netroufám si to riskovat i s tebou.
Takže... nejsi král.
Ne. Král ne.
Ani Jižan.
Dokonce ani... smrtelník.
Co jsi zač?
Na tomto světě jsou síly přesahující zlo, Celebrimbore.
A někdy pošlou pomoc
v podobě vyslance.
Posla, který má vést moudré.
Vést? Jak?
Vzestup Mordoru byl jen začátek.
Právě v tuto chvíli Středozem balancuje na pokraji propasti.
Brzy padnou všechny říše.
Nejen elfové, ale i trpaslíci. A lidé.
Temnota sílí.
A prsteny moci jsou naše poslední naděje na obnovení světla.
My dva máme práci.
Nemůžeš čekat, že uvěřím,
že jsi posel Valar...
Halbrande?
Halbrande!
Prošel jsem prachem a pouští dalekých krajů,
abych našel umělce, který dokáže zachránit celou Středozem.
Blíží se bouře, Celebrimbore.
Mohu ti dát znalosti, které nikdo jiný nemá.
Mohu uvolnit tvé nejlepší schopnosti.
A až bude naše práce hotová,
svět už tě nikdy nebude přehlížet jako pouhého Fëanorova potomka,
ale navždy tě ctít jako...
Pána prstenů.
Nemusíš se mi klanět.
Ale viděl jsem tvou skutečnou podobu.
Povstaň.
Naše práce začíná.
Jak ti mám říkat?
Jsem tvůj partner.
Nic víc, nic míň.
Ten, kdo sdílí dary.
Annatar.
Pán darů.
Povolal jsi mne.
Máš nové rozkazy, velitelko.
Za úsvitu odjíždíš do Eregionu s pěti našimi nejstatečnějšími elfy.
Já...
Děkuji, že jsi změnil názor.
Mně neděkuj.
Elronde.
Jsem vděčná, že ses rozhodl přidat k mé společnosti.
Obávám se, že to nechápeš, Galadriel.
Elrondův úkol není připojit se k tvé společnosti.
Ale vést ji.
Co se děje? To je od Elronda?
Je to nějaké pozvání...
od lorda Celebrimbora.
Chce, aby trpaslíci přijeli do Eregionu.
Překlad titulků: Ludmila Vodičková
Kreativní dohled Kateřina Hámová