V MINULÝCH DÍLECH
Kde jsou ti chluponozi?
Doufal jsem, že najdu své přátele.
No, je tu to, co hledáš,
a to, co jsi našel, že?
Tyhle... čáry.
Naučíš mě tedy, jak ovládat hůl?
Jsi-li jí hoden, už ji ovládat umíš.
Valandil mi řekl, že ve Staré čtvrti
se za tebe modlí dnem i nocí.
To tys mi znovu otevřela srdce pro cestu Věrných.
Ale společně můžeme bojovat.
Ne každá bitva musí být vyhrána na bojišti.
Informujte žalářníka, že to on zahájil povstání.
Pěvkyně kameni horu slyší.
Já ji s tímhle prstenem vidím.
Z oceánu jejího bohatství jsme si nabrali jen náprstek.
Změnil se.
Chamtivost nemá v povaze. Nikdy neměl.
Je možné, že prsten, který nosí...
Ne. Prsteny za to rozhodně nemůžou.
Pak za to možná může jejich tvůrce.
Kolik toho o tom Annatarovi víš?
Upravil jsi prsteny trpaslíků?
Ne.
To my oba.
Musíme odčinit své chyby tím, že prsteny dokončíme společně.
Devět musí vykoupit Sedm.
Musí vykoupit nás všechny.
Skřeti nejsou v Mordoru.
Legie jich míří do Eregionu.
Galadriel měla pravdu. Musíš hned poslat vojsko do Eregionu!
Přivedl jsem tě sem
ne jako vězeňkyni,
ale jako potenciální spojenkyni.
Protože máme společného nepřítele.
PRSTENY MOCI
Ztichni.
Budou nás mít za dezertéry.
To je mi jedno.
Cokoli je lepší než umřít, aby se Adar mohl honit za přízrakem.
Prsteny pro lidi, proč se mi vzpíráte?
Vy, které nežijete, nedýcháte,
nemáte mysl ani vůli?
Jaká pýcha je splétána ve vašem nejhlubším já,
že odoláváte mému doteku?
Znovu.
Víc stříbra.
Víc mitrilu.
Už ho víc nemáme.
Trpaslíci se opozdili s dodávkou.
Tak je popožeň.
Snažili jsme se, můj pane. Všechny naše depeše zůstaly bez odezvy.
Musím všechno dělat sám?
Pracujeme, jak to jen jde.
Někteří z nás si všimli, že jste...
v poslední době velmi rozladěný, můj pane.
Jak že se jmenuješ, kovářko?
Chcete říct, že si nevzpomínáte?
Samozřejmě že si vzpomínám.
Jen... Dej mi chvilku.
- Lorde Celebrimbore. - Dej mi chvilku, říkám!
Udělejte si přestávku.
Jmenuje se Mirdania.
Nemůžou čekat, že si budeš pamatovat všechno.
Ne, jsou to prosté věci.
Předtím bych přísahal, že jsem tu nechal své kladivo a...
Myslíš tohle kladivo?
Ano.
Asi mě zrazuje paměť.
Nebo se do ní noříš tak hluboko,
že není snadné se vrátit.
Tak hluboko.
Asi musíš být v pokušení
chvíli tam zůstat,
vyjasnit si to.
Nic mi není.
Jsem jen unavený.
Pak se obávám, že se ti zprávy, které přináším, nebudou líbit.
Tvůj lid žádá o slyšení.
To ne.
Jsi pán Eregionu. Máš povinnosti.
Ano, a mou největší jsou prsteny.
Dokud nedokončím těch Devět, na ničem jiném nezáleží.
Dobrá.
Jak si přeješ.
Ještě něco.
Trpaslíci se zpozdili s naším mitrilem.
Můžeš to vyřídit?
Hned.
Největší z elfských kovářů je pohlcen svou prací.
Žádá, abych místo něj řešil všechny administrativní záležitosti.
Jaký máte problém?
Ukaž mu to.
Co?
Tato brána se běžně hemží řemeslníky a kupci
přicházejícími do města.
Ale včera se všechno zarazilo.
Poslali jsme pátrací četu přes řeku,
jestli není na silnici překážka.
Ale vrátil se jen jeden voják.
Kde je?
Ráno ho vyplavila řeka. Zdá se, že nesl vzkaz.
Pohřběte ho.
Ať to nikdo nevidí.
A mám informovat lorda Celebrimbora?
Ne.
Požádal mě, ať dohlédnu na to, aby ho nikdo nerušil.
Ani kováři.
Propustil nás?
Ano, obávám se, že ano.
Bylo to kvůli tomu, že zapomněl mé jméno?
Vím, že jsem k němu byla strohá, ale...
Není ve své kůži, Mirdanie.
Zatím ho můžeme jen nechat o samotě.
Dát mu čas. A modlit se.
Modlit se, aby své dílo dokončil, než ho to zabije.
Mohu ti věřit,
že dohlédneš, aby i ostatní respektovali jeho přání?
Samozřejmě, můj pane.
Můj pane, ty symboly na těle.
Co znamenaly?
„Kde je On?“
Během mého krátkého zajetí
se zdálo, že chceš najít Saurona.
Dalo by se říct, že tě to pohltilo,
jak to bývá,
jakmile se ti jednou vetře do mysli.
O mé mysli nic nevíš.
Poddal ses mu.
Já odolala.
Možná na chvíli.
Ale dřív nebo později tě uvidí.
Nejen to, kým jsi, ale kým chceš být.
Okem vyhloubí otvor a zbytek se vplazí dovnitř.
A na chvíli tě dokonce přesvědčí, že jeho moc se stala tvou.
Neodolatelná moc,
díky které se zdá, že naplnění každé touhy je nevyhnutelné.
Oceán barev,
proti němuž se vše ostatní zdá navždy...
Matně šedivé.
Co ti slíbil?
Armádu.
Chceš vědět, co slíbil mně?
To mě nezajímá.
Děti.
Pak se zdá, že nám oběma dal, co jsme si přáli.
Víš,
nejsou to jeho lži, co je třeba zničit.
Ale on sám.
A já ti s tím mohu pomoci.
Můžu ti pomoct zničit Saurona.
Jakou pomoc bys mi tak mohl poskytnout, skřete?
Morgothova koruna. Řekli mi...
Existuje mnoho příběhů o tom, co se stalo
poté, co byly silmarily vylomeny ze svého osazení.
Ale byl jsem u toho, když je chtěl Sauron znovu osadit sám.
Byl jsem u toho, když poklekl, aby byl korunován.
A já použil jejich moc, abych ho zabil.
Jestli je to, co říkáš, pravda,
proč se vrátil?
Protože jsem nenašel tebe.
Jakou roli v tom hraju já?
Říká se, že tři elfské prsteny zachránily váš druh před vymřením.
Je to pravda?
Pokud ano, pak by možná společně
tato koruna a vaše prsteny byly dost silné na to,
aby Saurona zničily navždy.
Podvodník věří, že je mimo můj dosah.
Ale vím, že se skrývá v Eregionu.
A myslím, že ty víš jistě,
že Halbrand je Sauron.
Že ano?
Osud toho města
teď závisí na tvé schopnosti odložit svou hrdost.
Navrhuji, abys k tomu našla vůli.
Pokud můžeš.
Ještě si promluvíme.
Zločin.
Podněcování k násilné vzpouře, která vedla ke ztrátě na životech.
A poslední, ale nejodpornější,
zločin velezrady.
Když to shrneme, tato ohavná porušení zákona si zaslouží trest smrti.
- Ano! - Tím to skončí.
- Nezaslouží si smrt. - No, možná.
Nicméně,
vzhledem k jeho mnohaleté věrné službě našemu království
se tento soud rozhodl obviněného osvobodit.
Propustit...
Propustit, samozřejmě za předpokladu, že se zřekne svých zločinů
a slíbí věrnost skutečnému vládci Númenoru.
Elendile, synu Amandila, zříkáš se svých zločinů?
Zříkám.
A přijímáš Ar-Pharazôna jako pravého krále Númenoru?
Nepřijímám.
Mluv hlasitěji, Elendile,
aby tě shromáždění pořádně slyšelo.
Nepřijímám!
Neboť pravým vládcem Númenoru je nyní až do konce svých dnů
Míriel, dcera Tar-Palantíra!
A jediný zrádce jsi tady ty!
Co s ním teď máme dělat?
Už jsi toho udělal dost, chlapče.
Možná bychom měli nechat rozhodnout o jeho osudu Valar.
Pokud si Věrní přejí žít podle starých tradic,
měli by podle nich také zemřít.
Nori.
Norek? Kde je norek?
Nikde.
Já... něco jsem viděl.
Tajný oheň k nám šeptá, když nasloucháme.
Něco nám říká a dokonce i ukazuje.
Ukazuje nám věci, které budou? Nebo věci, které by mohly být?
Zítřejší mraky ukazuje tak jasně jako včerejší sluneční svit.
Jak se naučím ovládat jeho sílu? Bojovat proti temnotě?
K čemu tě jako mistra Tajný oheň potřebuje?
Ale když ho nedokážu ovládnout, jak ho mám použít?
Selhal jsi v každém úkolu, který jsi dostal.
Když neuspěješ v úkolu, co máš před sebou,
další už nebude.
Řekni, co musím udělat.
Následuj starého Toma, protože on ti to ukáže.
Proč prostě neodejdete?
Zbavte se jich. Utečte.
A kam bychom šli?
No... kamkoli budete chtít.
Chluponozi si každý měsíc najdou nové bydlení.
Tenhle pelouch pro mě vykopala máma a její rodiče.
Narodila jsem se v něm.
O ten strom se starám, co udržím hrábě.
V jeho stínu jsem se provdala za svého Bramgara.
A loni na jaře, když zemřel,
jsem ho pod ním pohřbila.
A mě jednou pohřbí vedle něj.
Každý z těchto pelouchů má takový příběh.
Není to jen místo, kde bydlíme.
Je to náš domov.
To já.
- Nori... - Ne. Do té šlamastiky jsem vás dostala já.
Možná vás z ní musím také dostat.
Udám se.
Možná z toho dostanu i Makulku.
Chtěla jsem se zeptat, proč ti říkají Nikdo?
Moji rodiče nejsou nejrozhodnější. Trvalo jim dlouho vybrat mi jméno.
Jak dlouho?
Jeden nebo dva roky.
To není tak dlouho.
Před jedním nebo dvěma lety.
A tou dobou už se uchytil Nikdo.
Proč se na mě tak díváš?
Chtěl jsem se... zeptat,
když nás všechny zavraždí a tak,
jestli nechceš...
Už nemluv.
- Merimaku. - Makulko.
Měl jsi k večeři ještěrku?
Proč se ptáš?
Má pravdu, Nori.
Ti velcí po nás jdou, jen aby se dostali k Cizinci.
Když se jim vydáš, mohla bys ohrozit celý svět.
Nejen staty, ale i chluponohy.
Svoji mámu a tátu. Dilly.
Kolikrát jsi mi říkala, že je důležitý?
Víc než tucetkrát.
Jde o to, že dřív nebo později, když něco řekneš dostkrát,
začnu ti věřit.
Říkám, že za to budeme bojovat.
Temný čaroděj našel svou hůl.
A teď přišel čas, abys našel tu svou.
Ale která to je?
Svou pravou hůl najdeš, jen když je vize tvého srdce
oddaná službě Tajnému ohni.
Ale je jich tolik.
Člověk by mohl strávit měsíce hledáním.
Máš tolik času, kolik potřebuješ.
Pokud tedy nechceš být někde jinde.
Viděl jsem ji. Nori.
Já...
Nějak vím, že pokud ji brzy nenajdu, zemře.
Obě zemřou.
Mnozí, kteří zemřou, si zaslouží žít.
Někteří, co žijí, si zaslouží smrt.
Kdo jsi, abys jim ji dal?
Až budu vědět, že je v bezpečí, můžu se k tobě vrátit.
Ne. Nemůžeš.
Jsou chvíle, kdy se jedna cesta stane dvěma, a musíš si vybrat.
Dej se tou druhou, a na tuto se už nikdy nevrátíš.
Jiná cesta není?
Sauron povstává na západě.
Temný čaroděj na východě.
Každá duše ve Středozemi je v nebezpečí.
Necháš je napospas záhubě?
Je to moje kamarádka.
Tvoje kamarádka, nebo tvůj osud?
Volba je na tobě.
Opřete se do toho.
Pane.
Poslal jsi pro mě, otče?
Ne.
To on.
Vidím, že Sedm ti slouží dobře, princi Durine.
Někomu rozhodně. To uznávám.
Okolnosti se změnily.
Právě jsem se dozvěděl, že Eregion je ohrožen invazí.
Bez mitrilu nemusí být zbývající Prsteny moci nikdy dokončeny.
Potřebujeme ho víc.
A hned.
Kolik ti mám nabídnout?
Nemůžeš udělat nic...
Kolik čeho?
Prý rozšiřujete své důlní operace.
Zajistíme stabilní dodávky dřeva
na stavbu plošin a důlních šachet.
Nebo by možná Khazad-dûm dal přednost něčemu...
cennějšímu?
Otče, neměli bychom to nejdřív probrat v soukromí?
Není o čem diskutovat.
Už jsem se rozhodl.
A?
Odpověď zní ne.
Vyřiď prosím mou omluvu lordu Celebrimborovi.
Králi Durine.
Sbohem, princi.
Aulëmu budiž dík.
Na chvíli jsem se bál, že jsi přišel o rozum.
Právě naopak.
Má mysl nikdy nebyla jasnější.
Neboj se, můj synu.
Vrátí se.
Vrátí?
Slyšel jsi ho.
Do Středozemě přichází válka.
A armáda, která má zbraně a brnění z mitrilu,
je téměř neporazitelná.
Můžeme si sami určit cenu.
Zešílel jsi?
Celý svět zešílel, synu.
A my ho musíme chytit pod krkem.
Řekni Narvimu, ať zdvojnásobí své pracovní týmy. Rozšiřujeme důl.
Otče.
Sundej si ten prsten.
Nesundám.
Je můj.
Patří mně.
Ne.
To ty patříš jemu.
Jestli je to jinak, prosím, dokaž to.
Sundej si ho.
Nemám ti co dokazovat, hochu.
Pak nám nedává na výběr.
Když bude třeba, zatarasíme ten důl svými těly.
Pošle na nás celou armádu.
Tak ať!
Pokud je v takovém područí prstenu, že pošle vojáky na vlastního syna,
ukáže to každému trpaslíkovi v Khazad-dûm, že už není schopen vládnout.
Vezmou mu korunu.
Jak o něm můžeš takhle mluvit?
Durine.
Chceš ho ponížit.
Zničit.
Mám ho ráda stejně jako ty.
Aulë ví, že je mi dvakrát lepším otcem, než byl můj vlastní.
Ale ten trpaslík na trůnu není tvůj otec.
Dokud bude nosit ten prsten, nebude nikoho poslouchat, ani nás.
A každý trpaslík v této hoře je v nebezpečí!
Durine!
Durine?
Durine, ty...
Nemůžu to udělat.
Já nemůžu, Diso.
Podívám se na něj, a v jeho očích...
pořád vidím svého otce.
Ztraceného a daleko, to ano, ale pořád tam je.
Vždy jsi viděl světlo na konci jeskyně, má lásko.
Pojď.
Když nebudeme jednat teď, nikdy se k němu nedostaneme.
Zničí sám sebe a království vezme s sebou.
Za úsvitu budeš vržen do moře, abys čelil Soudu Propasti.
Právě teď přivolávají mořského hada.
Mluvila jsem s Ar-Pharazônem.
Nechce si Věrné víc znepřátelit.
Jeho nabídka milosrdenství stále platí, pokud budeš přísahat...
Odpřisáhnout mu věrnost?
Není milosrdenství žádat muže, aby pošlapal svou čest.
Po všem, co tato rodina ztratila, nemůžu ztratit i tebe.
Prosím, otče.
Prosím.
Spolkni svou pýchu.
Jestli po tom všem vidíš jen pýchu...
Pak už si nemáme co říct.
Král tušil, že to řekneš.
Řekl, že tvoje nenávist k němu se proměnila v nenávist ke mně
a nebudeš mě poslouchat.
Tak jsem před ním poklekla
a prosila
s hlavou skloněnou k zemi, abys měl šanci jít za ní.
Modlím se, abych se nemýlila.
Nepatříš na tohle místo.
Pokloň se Pharazônovi.
Nařizuji ti to.
Pokud má Númenor vydržet, potřebuje muže, jako jsi ty.
Muže, kteří budou bojovat za vše, co je drahé. Muže víry.
Víra není k ničemu, když podle ní nežiješ.
A ve svém srdci vím, že pravou dědičkou tohoto království jsi ty.
To vědomí nemohu popřít.
Kdybych to udělal, přestal bych být mužem, kterého chceš zachránit.
Co když se mýlíš?
Pak bych raději zemřel s celým srdcem,
než žil s tím zlomeným zbabělostí.
A co moje srdce?
Pokud je vůlí Valar, aby byl můj život ušetřen,
pak bude.
A co když není?
„Moře se nemýlí.“
Běžte!
Diso?
Diso, jsme tu na příkaz krále.
Tak prosím uhni,
nebo tě nechám odvést.
Mrzí mě to.
To nás mělo zastrašit?
Ne.
Ale oni ano.
Miluju tě.
Lásku si nech na potom.
Tohle je jen začátek.
Vrátí se. A bude jich víc.
Pak budeme připraveni.
Vzdáváš se veškeré pozemské autority a přijímáš rozsudek Valar?
Přijímám jejich rozsudek.
Hoďte ho tam.
Pusťte ho!
Vzhledem k tomu, že jeho zločin byl spáchán mým jménem,
mám právo čelit rozsudku Valar místo něj.
- Měl by to být on. Vemte jej. - To ne!
Má královno?
Má pravdu. Stojí to tam. Musíš.
Je to pravda?
Podle zákona ano.
Budiž.
Ne, vezmi si mě.
Vem si mě.
Míriel, nemůžeš... Nemůžeš...
Pokud máme jít cestou Věrných,
první krok musím udělat já.
- Podívej, vidím ho! - Za obzorem.
Jo, už se blíží.
Valar ji považují...
- Tady je! - Za nevinnou!
Má královno!
Sláva Tar-Míriel, královně moří!
Sláva královně Míriel!
- Sláva královně Míriel. - Sláva královně moří.
Sláva královně Míriel.
Ano, Halbrand je Sauron.
Je v Eregionu, aby vyrobil prsteny, které mu umožní ovládnout můj druh.
- A tvůj také. - Všechny ve Středozemi.
Ale nepokusí se o útěk, dokud nesplní svůj úkol.
A to nám dává dočasnou výhodu.
Nám?
Pusť mě.
Zatímco tu mluvíme, Elrond spěchá z Lindonu s armádou elfů.
A Nenyou, mým prstenem.
Rozumím.
Jakmile dorazí, uzavře město,
osvobodí Celebrimbora ze Sauronova sevření a pak společně,
Skurute,
všechny stopy po Sauronovi z tohoto světa vyhladíme.
Nikdy se nevrátí.
A co pak?
Všechny prsteny, které poznaly jeho dotek, musí být zničeny.
Myslel jsem, co bude se skuruty?
Dovolí nám tvůj Velekrál vrátit se v klidu domů?
Nebo bude pokračovat ve svých plánech na invazi do Mordoru?
Stín nepřemohl jen tebe, ale celý elfský svět.
Nakonec tvá touha
prokázat svou bezúhonnost zapadne přímo do Sauronových plánů.
Lžeš.
Doufáš, že něco vyzradím.
Už jsi odhalila vše,
v co jsem doufal, a ještě víc.
Dobře.
Je čas!
Celý Eregion už může být pod Sauronovou kontrolou.
K jeho dobytí bude třeba víc než jen legie tvých dětí.
Vážně sis myslela, že se pokusím porazit Saurona
s jedinou legií?
Teď, když jsi bez pochyb potvrdila, kdo to je,
a řekla mi, kdo nese tvůj prsten,
Eregion padne.
A Sauron s ním.
Ne.
To je to, co chce.
Sauron nemá vlastní armádu,
tak sem místo toho nalákal tu tvou.
Chce, abyste zaútočili na Eregion.
Svažte ji. Ještě bude užitečná.
- Prosím, nebuď blázen. - Pojď sem.
Nedělej to, neskoč na tu jeho návnadu.
Ať se jí zadusí.
Ne!
To nesmíš. Je to jeho plán!
Tohle Sauron chce!
Tohle chce!
Tudy. Honem.
Tlačte! Pohyb!
Víc!
Rozezněte zvony.
Útočí na nás!
Zavřete brány! Zvedněte padací most!
Jak postupuješ?
Ty jsi to neslyšel?
Venku. Znělo to jako poplach při obléhání.
Ujišťuji tě, že mám záležitosti města pevně v rukou.
O tom rozhodnu sám.
Patříš sem, příteli.
Už mám dost toho, jak mi říkáš, kam patřím!
Pusť mě, příteli.
Opusť tuto věž,
a až muži Středozemě padnou, přísahám, že se každá duše
ve viděných i neviděných světech
dozví, že to ty jsi byl strůjcem jejich zániku.
Ještě musíme ukovat devět prstenů.
Nejlepší kůň.
- Jistě. - Je to kůň.
Po staletí
jsem toužil vyrobit objekty s velkou mocí.
Ale selhal jsem.
Pravda je,
že jsem nepřišel do Eregionu proto, že by tě potřebovali Valar,
potřeboval jsem tě já.
Já...
Nemohu ukovat další prsteny.
A bez mitrilu, já...
Jen klid.
Byl jsem v Khazad-dûm.
Mitrilová ruda.
Zušlechtěná v prášek samotným Narvim.
Z nejčistšího ložiska, které se dosud v jejich dolech našlo.
Jedna devítina na prsten.
Mělo by to stačit.
Jsme blízko, Celebrimbore.
Blížíme se k dosažení toho, co jsme se rozhodli udělat.
Přísahám ti na svou nesmrtelnost,
že až bude sepsána historie tohoto Věku, silmarily, ̈
no...
Budou stát sotva za zmínku.
Ale tvé prsteny,
prsteny moci,
budou považovány za nejcennější výtvor Středozemě.
Jo.
Neobracej se zpět, když stojíš na prahu.
Využij toho, příteli.
Překonej Fëanora.
Překonej sám sebe.
Naposledy.
Napsal jsem báseň, ale tvá krása zastíní vše, co bych mohl napsat.
Pojďte, děti!
Jo!
Pojďte sem. Honem!
Pustit!
Překlad titulků: Ludmila Vodičková
Kreativní dohled Kateřina Hámová